Привет.
Здрасти. - Здравей.
Как си, Нейтън? - Добре.
Благодаря, че дойде. - За нищо.
Сцената ще бъде в самолет,
а твоята роля ще бъде на пътник номер седем.
Когато самолетът се издигне достатъчно, ще сервират питиета.
Твоята реплика ще бъде: "Диетично пепси, моля".
Ясно. - Ето.
Диетично пепси, моля.
Супер. Благодаря.
Може ли вода с лед, моля? - Черен чай с лимон.
Вода без лед, моля.
За мен чисто кафе. - Кафе със захар, без сметана.
Не искам нищо. Благодаря. - Портокалов сок със сода.
Може ли сок от червени боровинки, моля?
Идеално. Ето го и контекста.
Сцената ще се разиграе в истински "Боинг 737".
Аз ще бъда един от двамата пилоти в пилотската кабина.
Аз ще бъда този, който ще управлява самолета.
Интересно. - Да.
Искам да е ясно, да не стане объркване.
Ще се извърши истински полет и аз ще управлявам самолета.
Ясно. - Добре.
Хубаво.
Знам, че мястото е малко нетрадиционно.
Да. - Да знаеш,
ако изпитваш
дори мъничко колебание или се чувстваш неловко,
няма проблем, ако решиш да се откажеш и да не участваш.
Няма да се обидя по никакъв начин.
Звучи ми добре.
Съгласна съм.
Целта е да направим авиацията по-безопасна,
така че последното, което искам, е някой участник да се чувства застрашен.
Няма проблем, ще участвам.
Понякога... Не ме притеснява.
Добре. - Да.
В тази връзка, колко души заявиха директно,
че не желаят да участват?
Нито един. - Нито един.
Да. - Актьори...
Да.
ДВЕ ГОДИНИ ПО-РАНО
"Свали калъфа на тръбата на Пито". Готово.
"Магнето - изключено, ръчна спирачка - нагласена, авионика...
...изключена, мастър - включен."
Лост, противовеси.
Какво пропуснах? - Гумата.
Основната...
Чисто ли е? - Чисто е.
Писта 16 вдясно през Алфа Чарли.
16 вдясно... - Алфа Чарли.
Да го повторя ли? - Да.
16 вдясно, Алфа Чарли.
Благодаря.
Казваш ли "благодаря"? - Не.
Не казваш ли? - Трябва само...
Той каза "благодаря".
Когато се захванах с този проект,
бях решил, че най-добрият начин да разбера пилотите
е да стана един от тях.
Сега ще... - Даваш пълна мощност.
Да се издигна ли? - Не.
Пълна мощност. - Да.
Но много бързо стана ясно, че не ми се удава.
Намалявам мощността. - Не. Защо?
Особено приземяването на самолета.
Вдигни го бавно успоредно на пистата.
Не, не така. Поемам управлението.
Поемам управлението. - Добре.
Казаха ми, че повечето ученици овладяват кацането
и могат да летят сами след около 10 до 30 летателни часа.
Аз се обучавах от седем месеца и имах над 120 часа в небето,
но пак не се справях задоволително според тях.
Виждаш ли летището?
Да.
Виждаш ли го? - Не.
Онова там ли е?
Точно пред нас.
Очевидно бях толкова рядък случай,
че започнаха да ме прехвърлят между различни инструктори
в опит да установят какво се случва с мен.
Насочи носа надолу.
Не натискай спирачки. - Добре.
Поемам управлението. - Добре.
Разбирах, че летенето е много повече психологическа игра,
отколкото мислех отначало.
Не действай като робот. Оглеждай всичко.
Аз...
Поемаш управлението. - Добре.
Казаха да практикувам "летене на стол".
Искам вкъщи да се упражняваш на стол.
Представяш си самолета.
Затваряш очи
и си представяш как се сблъскваш с всякакви трудни ситуации,
като ги преодоляваш.
Но не можех да се отърся от досадната мисъл,
че ако нещо се обърка, си мъртъв.
Обърни по посока на вятъра. Пресичаш пътя на трафика.
Секунда. Поемам управлението. - Добре.
Обръщаме се по посока на вятъра.
Станаха няколко катастрофи, откакто живея тук.
Четирима-петима пилоти загинаха в този район.
Този завой е твърде остър.
Трябва да го скъсим. - Ясно.
Или да завием по-рано.
Един ден, докато бях в небето над летището,
обучаващ се пилот и инструкторът му се разбиха и загинаха,
след като съобщиха за повреда в двигателя.
След тази случка реших да спра истинското летене за месец
и само се преструвах, че летя.
Вторите предкрилки.
На стола си се представях като пилот, който не се страхува от нищо,
който е уверен във всяко свое решение.
За този пилот приземяването беше лесно.
Дори си го визуализирах
и се перчех, че приземявам самолета безупречно, пред други пилоти.
Нямам проблем със страничния вятър.
Смятам, че мога да се приземя идеално при такъв вятър.
След това нещата се наредиха.
Готово. - Само това трябва да направиш.
И най-накрая ми позволиха да летя сам за първи път.
Чао.
618 хотел "Делта". Обучаващ се пилот, първи самостоятелен полет.
Искам разрешение за излитане.
Ноември 618 хотел "Делта", кула "Ван Найс".
Писта 16 вляво е свободна.
Има нещо освобождаващо, когато летиш съвсем сам.
Не се налага да разчиташ на другиго.
А ако допуснеш катастрофална грешка,
поне единственият, който ще пострада, си ти.
Писта 16 вляво е свободна за приземяване.
Писта 16 вляво - свободна за приземяване.
Готово.
Браво. Най-накрая. - Благодаря.
Така бях приет в братството на пилотите
и всички последващи традиции.
Инструкторите ми казаха, че съм най-бавният ученик, който са имали,
но аз не се отказах.
И през следващата година успях да взема разрешително за пилот,
за оценка на инструментите, за апарати с няколко двигателя
и да стана сертифициран пилот на пътнически самолет.
Мнозина от нас се пристрастяват към уединението.
На километри разстояние от друго човешко същество.
Но когато останеш сам с мислите си дълго време, започват да ти хрумват идеи.
Мащабни идеи.
И дори Конгресът да не иска да чуе какво се случва с нас, пилотите,
познавах един човек, който би ме изслушал.
Не съм те виждал с кариран костюм.
Обикновено нося едноцветни костюми.
Нова визия ли пробваш? - Не, имам го от известно време.
Отива ти.
Благодаря.
Започвам да си мисля, че Конгресът не е най-удачното място,
за да привлечем внимание към темата.
Трябва да закараш този кон до водата и да го накараш да пие.
"Този кон"? - Конгреса.
Трябва да го докарам при себе си? - Да. Или при проблема.
При "кладенеца".
Работата е там,
че е много трудно да разбереш какво става в пилотската кабина,
защото пилотите не искат да го обсъждат, не искат да говорят за чувствата си.
Не искат да признаят, че се чувстват неудобно,
защото може да загазят или да загубят разрешителното си.
Да. - Никой не вижда всички нюанси
в комуникацията там. - Така е.
Колко е завоалирана, липсваща.
Само анализират откъслечни записи. - Да.
Много често има мълчание. Никой не знае какво се случва.
Никой не знае. - Мисля си
за истински полет с "Боинг 737"
с истински пътници на височина от около 8000 метра.
И за първи път с камери в пилотската кабина през цялото време.
Ще мога да монтирам камери, защото аз ще бъда пилотът.
Това е доста голям залък.
Може да даде плод.
Да знаеш. - В смисъл?
Ако успееш да покажеш, че това се случва при всеки полет...
Неправилната комуникация. - Точно така.
Това ще накара хората, които имат власт,
като ФАА или авиокомпаниите,
да променят обучителния процес, за да предотвратят тези пропуски.
Какъв опит имаш? - В какво?
В управлението на голям самолет.
Нямам опит с голям самолет.
Но колко по-различен е от малкия?
Има голяма разлика. Разликата е огромна.
Смяташ, че ще ми е трудно да се справя?
От колко време летиш? - От близо две години.
Колко летателни часа имаш? Веднъж седмично ли летиш?
Около 270-280 летателни часа.
За да започнеш в авиокомпания,
са ти нужни 1500 часа, за да кандидатстваш.
Но нужно ли е да... - Това е изискването.
1500 летателни часа.
Но като частен пилот със съответните разрешителни
можеш да получиш квалификация за 737.
И ако не работиш за авиолиния...
Точно така. - Има вратичка, нали?
Да, но не може да превозваш пътници.
Пътници, които си плащат. - Точно така.
Но ако в самолета има актьори, може да го управляваш.
Да.
Нали? - Точно така.
Да, има вратичка.
Готов съм да поема този риск.
Имам нужната квалификация, но ако говоря за чувствата си,
ако съм откровен и загубя разрешителното си, няма проблем.
Нямам нужда от такава кариера.
Но ако докажа тезата, която защитаваме,
може би ще си заслужава.
Да, но няма да е лесно да го постигнеш.
Трябва да го обмисля.
Добре.
РЕПЕТИЦИЯТА
След разговор със стотици пилоти
се убедих, че проблемът с комуникацията в пилотската кабина
не е спорадично явление.
Смятам, че се случва под някаква форма при всеки един пътнически полет.
Всички сме били в пътна ситуация,
при която сме искали да кажем нещо, но не сме го направили.
Убеждаваме себе си, че нищо лошо няма да се случи
и че не си струва да разстройваме човека, управляващ превозното средство.
В повечето случаи наистина не се случва нищо
и така и не се замисляме за риска, който сме поели.
Но от позицията на пилот мога да кажа, че ние не сме по-различни от вас.
Всички сме обикновени хора, возещи се на задната седалка,
които се опитват да избегнат неловък разговор.
И възнамерявам да го докажа.
АВИОАКАДЕМИЯ ЛАС ВЕГАС
Ето я класната стая. - Чудесно.
Заповядайте, седнете.
Ако всичко откаже, ще разполагате с пет средства:
пет различни генератора, които захранват...
Най-близката база, одобрена от ФАА, за обучение на пилоти на 737
беше в град Хендерсън, Невада,
който е само на 19 минути път с кола от Лас Вегас.
И понеже имах малък проблем с хазарта на младини,
се притеснявах, че ще живея толкова близо до Вегас цял месец.
Но това беше отдавна и не смятах, че продължава да ми влияе.
Обаче когато разбрах, че цялото обучение за управление на 737
се провежда в симулатор,
се зачудих дали не е по-рисково, отколкото смятах първоначално.
Значи от симулатора пилотите директно
се качват в самолет с пътници?
Точно така. - Без да се упражняват
в истински самолет преди това?
Да, доколкото знам. Всичко се прави в симулатори.
Толкова ли са добри и реалистични? - Да.
Добре. Леле!
Изпитах страхопочитание.
Толкова добра симулация, че са готови да заложат живота на всеки пътник.
Това беше върховната репетиция.
Ако възникне проблем със сигурността, викат капитана.
Ако някой получи сърдечен удар или нещо друго.
Бях сащисан каква отговорност ще падне на плещите ми
като капитан на самолет.
Капитанът има последната дума.
Да речем, че на помощник-пилота спешно му се ходи до тоалетната.
Капитанът може да каже:
"Не, трябва да изчакаш да се издигнем над 3000 метра".
Капитанът ще каже: "Автодросел". Ще натисне бутона и ще се изключи.
Крив ъгъл. - Какво означава това?
Извинете. - Има списък с птици.
В случай че блъснеш птица ли? - Да.
Лампичките на пътниците - включени.
Снижаваш се възможно най-бързо. Ръчната спирачка - изключена.
Пожарната ръчка ще спре горивото,
ще спре хидравликата...
Но винаги съм вярвал, че ако репетираш достатъчно дълго и достатъчно упорито...
Затварям изпускащия клапан.
Пускам кислорода на пътниците.
...нищо няма да бъде оставено на случайността.
Нарича се "едностепенен сегмент". - Категория Б ли...
Категория Б касае ремонта.
Насочваш носа. - Има педали,
които се намират ето тук.
Пневматичната система натиска този клапан.
От време на време ръчката не иска да се покаже.
Има проблеми с нея. Тук има бутон.
Двадесет. Десет.
Извинете. - Няма нищо.
При засичане на повреда в един от детекторите за пожар
къде е тя: в А или в Б?
Вероятно в Б.
Неправилен отговор. - Всъщност в А.
Понеже големите самолети са проектирани да се управляват от двама души,
най-голямата адаптация е свързана с това да се научиш да работиш с друг човек.
Ако възникне разногласие между капитана и първия офицер?
Предвидена ли е такава ситуация в симулатора?
Не, това касае отделните характери.
Винаги съм знаел, че пресъздаването на реалистична комуникация с пилота
няма да е лесно.
Но според Джон за мен би било извънредно трудно.
Според мен, това е личното ми мнение,
присъствието ти на седалката до тях може да промени комуникацията
заради оскъдния ти опит.
Може и да греша.
Един от съдиите в "Крилете на гласа" - Арън,
имаше над 5000 летателни часа с "Боинг 737".
За съжаление, не продължаваш напред. - Добре.
Благодаря. - Аз благодаря.
Но имаше нещо, което правеше общуването ни уникално.
Той мечтаеше да продуцира предавания.
Казахме си: "Защо не снимаме, докато летим?"
И решихме да сложим камери.
Разбрах, че Арън снима клипчета за ютюб,
които документират приключенията му в пилотската кабина
извън работата му за "Аляска Еърлайнс".
И добих усещането, че ме възприема като капитан
в сферата на развлекателната индустрия.
Целта е да заснемем пилотния епизод и да го рекламираме,
за да видим дали някой ще прояви интерес.
Нямам търпение да видя крайния резултат.
Мисля, че ще стане супер.
Човек с холивудски амбиции
може да смята, че не е в негов интерес да ме обиди.
Това само по себе си може да е всичко, от което се нуждая.
Освен, разбира се, "Боинг 737".
Какво стана със самолета от Конго?
Нямам представа какво става с него.
Всеки голям пътнически самолет в добро състояние е собственост на авиолиния.
Но заради относително оскъдния ми пилотски опит
хората, които биха били склонни да ми дадат самолет под наем,
бяха брокери на пазара за употребявани самолети.
В какво състояние е?
Има нужда от ремонт.
Често се налагаше да прекъсна обучението си,
за да пътувам до далечни места за оглед на самолети,
които седят паркирани в авиационно депо за скрап от години.
Този е малко употребяван.
Има само 15 000 летателни часа.
15 000 ли? - Да.
Много ли са? - Не.
Това беше една от особеностите, с които трябваше да се съобразявам.
Това е "Боинг 737" серия 200.
Като капитан аз трябваше да преценя дали даден самолет е годен.
Тоест аз трябваше да реша дали е безопасно да се лети с него.
Така.
Внимавай къде стъпваш. - Добре.
Значи твърдиш, че е готов да полети?
Да.
Изглежда малко поочукан.
Не, изправен е.
Не се нуждае от ремонт? Може да лети така?
Да. - Добре.
Така ли трябва да изглежда? - Да, изглежда си нормално.
Повечето части може да се подменят с по-модерни.
Но може ли да лети в това състояние? - Да.
Годен е да лети? - Да.
Каква е тази част? Не е закрепена никъде.
Това е...
Не е важна. Често се случва.
Не, не пасва тук.
Бих я махнал. - И ще лети нормално без нея?
Няма да разбереш, че липсва.
Добре.
Когато си продукция на НВО със солиден бюджет,
може да ти е трудно да прозреш истината.
Така ли се прави? - Да, точно така.
Толкова усилия ли изисква? - Да.
Налага се да погледнеш някого
и да решиш дали да му се довериш, или не.
Оглеждал съм го щателно и е в много добро състояние.
Бих ли летял с него? На мига.
Ако имах семейство, бих го пуснал да лети с него.
Ясно. - Това е красноречиво.
Сред механиците това...
...е доказателство, че си уверен в годността на даден самолет.
Щом би возил семейството си в него? - Да.
Онова там птиче гнездо ли е?
Възможно е.
Нормално ли е там да има птиче гнездо?
Не е необичайно. И там има птиче гнездо.
Накрая ме свързаха с брокер,
който ме покани да огледам един "Боинг 737"
на аеродрум в Сан Бернардино, Калифорния.
Имаме 33...
33 по шест.
Толкова са местата.
33 по шест ли? - Да.
Колко прави това?
180?
Не мислех, че има толкова много места.
Прави 189.
Компанията, която притежаваше самолета, искаше да остане анонимна,
но това беше най-хубавият "Боинг 737", който можех да наема.
Затова реших да избера него.
По-късно през седмицата довърших задължителното обучение
и станах най-неопитният човек, лицензиран да управлява 737 в Северна Америка.
За награда реших да отида до Лас Вегас,
за да гледам шоу с фокуси.
Казват, че едно от най-трудните неща
не е ловкостта на ръцете,
а това останалите ти движения да изглеждат естествени,
докато изпълняваш фокуса.
Някой виждал ли е такива неща? - Да.
Какво е това? - Аз!
Пари!
Когато бях на 13 години, се запалих по фокусите.
Раз, два, три.
Ти накара банкнотата да се уголеми.
Но хората се отнасяха подозрително към изпълнението ми,
защото начинът, по който се движа и жестикулирам,
не им изглеждал правилен,
струвал им се неубедителен.
Изучавах как други хора се движат,
обикновени хора на улицата, и започнах да ги имитирам.
И това ми помогна да стана по-добър фокусник.
Но когато дълго време имитираш други хора,
може да забравиш да опознаваш себе си.
Последното, което трябваше да направя, преди да полетя със 737,
беше да попълня ежегодния си медицински формуляр.
ПРОФЕСИЯ - КОМИК РАБОТОДАТЕЛ - НВО
Той е задължителен за всеки пилот.
Трябва да попълниш въпросник,
като посочиш всички неща, от които страдаш.
Ако излъжеш, това е престъпление,
което се наказва с максимум пет години затвор.
Никога не съм бил официално диагностициран с тревожност,
но изпитвах това чувство доста често в последно време.
Изпитвах го от месеци във връзка с предстоящия полет.
Освен това изразът "и така нататък" в края на изречението ме обърка.
Какво друго имаха предвид?
Преди да попълня формуляра,
отидох при лекар, който позволи да снимаме вътре,
за да се уверя, че представям правилно здравословното си състояние.
Много хора изпитват тревожност. Не е анормално.
Може просто да сте такъв човек.
Сложно е, защото като комик
смятам, че леката тревожност е полезна.
Добавя енергичност към изпълнението ти.
Със сигурност. - Но като пилот
ми се струва, че може да е незаконно.
Всяка потенциално проблемна сфера трябва да се докладва на здравните власти,
когато пречи на човек да извършва дадена дейност правилно.
Лекарят първо ми зададе няколко въпроса.
"Колко често ви минават мисли, че може да се случи нещо ужасно?"
Ужасно ли? Ами...
Ето човек, който е тревожен.
Виждаме различни части от мозъка,
които са ангажирани в този тревожен процес.
Снимката води до потенциална диагноза.
Д-р Джордан ми каза, че използва т. нар. функционален ЯМР,
който сканира мозъка
и може да засече много от неврологичните състояния, посочени във формуляра.
Обсесивно-компулсивно разстройство, дефицит на вниманието, тревожност,
депресия, аутизъм, мисловно разстройство като шизофрения.
Аутизъм ли? - Получаваме...
Ако някой има аутизъм... - Как тества за това?
При аутизма има неща, които са доста характерни.
Поне при някои хора
аутизмът може да попречи на способността им да пилотират самолет.
Това застрашава не само тях, но и всички останали.
Може да има и други проблеми.
Някои хора може да имат...
Може ли да избера за какво да изследваме?
Всичко се случва едновременно.
С една снимка се диагностицира всичко?
Всичко е включено. Винаги уверявам хората,
че каквото и да открием, няма проблем.
Ще научим нещо уникално за теб.
Правил съм го хиляди пъти.
Това е път, който хората обожават да изминават.
Аз съм Роксан. Как си днес? - Добре. А ти?
Супер. Благодаря.
Ето шкафче.
Ето го. - Ще оставя телефона си.
Днес ще извършим функционален ЯМР,
който изследва мозъка.
Ще видиш черен екран с три думи или фрази.
Може да са "загуба на семейство", "превръщам се в товар", "глад".
Избираш си една от фразите
и искам да усетиш какво би било чувството.
"Загуба на семейство"? - Да.
Да си представя, че близките ми са умрели? - Да.
Всичките ли? - Не.
Каквото ти мине през ума. - Един от близките ми.
Каквото ти хрумне. - Един-двама.
Но искам да усетиш какво би било чувството.
Благодаря. - Моля.
Това беше.
Готови сме.
Видяхте ли нещо...
Аз не съм лекар. Аз съм фотографът, технологът.
Не давам резултати. Д-р Джордан ще го направи.
Изследването е дълго. Събират се много данни.
Колко време отнема?
Две седмици, месец. Не съм сигурна.
Две седмици или месец? - Да.
Това не е стандартно изследване.
Да. - Има много данни,
които трябва да се съберат.
Ще пилотирам "Боинг 737"
след няколко дни, пълен с хора...
Стандартният ЯМР... - Надявах се
да получа резултата преди това.
За авиолиния ли работите, или сте частен пилот?
Не, аз...
Основно съм комик.
Да.
Не мисля, че ще получите резултатите до ден-два.
Ясно. - Да.
Организирането на полета в Сан Бернардино беше отнело месеци
и ако се отложеше по някаква причина, щяхме да изпуснем шанса си
и полетът нямаше да се състои изобщо.
Проверих как други пилоти подхождат към тази неяснота,
какво разкриват, когато не са съвсем сигурни.
Открих разговор, в който някой беше споделил,
че приятелят му е регионален помощник-пилот,
диагностициран с аутизъм.
ЗА КАКВО МУ Е ДА СЕ ДИАГНОСТИЦИРА?
ИЗГЛЕЖДА ГЛУПАВО.
ТОЙ Е АУТИСТ. ЕДИН ОТ НАС.
В коментарите всички пилоти бяха озадачени
защо изобщо се е изследвал.
НЕ СЕ ПРЕЦАКВАЙТЕ С НЕНУЖНИ ДИАГНОЗИ.
Пишеха, че може да загубиш разрешителното си заради подобно нещо.
Според това, което знаех, съм годен да пилотирам самолет.
Съответно предполагам, че съм годен.
Искам да е ясно какво ще се случи на този полет.
Опитвам се да демонстрирам колко трудно може да е за всеки пилот
да каже какво мисли в пилотската кабина.
И това опасно явление, което води до самолетни катастрофи,
според мен се случва под някаква форма по време на всеки пътнически полет.
Очевидно искаме този полет...
Не искам да допусна никакъв риск,
затова в мига, в който видя, че помощник-пилотът премълчава нещо,
ще го видите с очите си, бързо ще се намеся
и ще го попитам как се чувства,
за да може да сподели спокойно с мен.
Нищо няма да остане неизказано.
Разбирате ли?
И очевидно
всичко ще е съвсем безопасно,
защото аз съм човек, изцяло потопен в тази тема,
изучавам я.
Аз ще седя на капитанското място,
така че няма причини за притеснение.
ЗАМИНАВАЩИ
Добро утро. - Здравей. Как си?
Добре. А ти? - Добре.
Искаш ли да извършиш своите проверки, а аз да направя обиколка?
Да, става. Идеално. - Чудесно.
Всичко изглежда наред. - Идеално.
Стартови превключватели? - Изрядни.
Електрическа система?
Генераторите са включени. - Ускорен процесор?
Изключен.
Температурни сензори?
Не се изискват.
Или са изключени? - Включени.
Включени. - Да.
Близо 150 актьори ще се качат на борда.
Единствената цел беше присъствието им
да симулира психологическия ефект,
който самолет, пълен с хора, би имал върху пилотите в пилотската кабина.
Мислих по въпроса. Във всички филми и сериали
за авиацията, които съм гледал,
актьорът не е управлявал самолета наистина.
И се чудех дали сега за първи път...
С размера... - Аз ли съм актьорът?
Да.
Няма да има човек, който да пилотира вместо теб,
нито ще използваш симулатор по време на снимките.
Точно така.
Аз съм и пилот.
Да, затова ми беше трудно да се изразя,
понеже си пилот, но си и...
Продукцията е твоя.
Да.
Но си и актьор.
Не съм виждал
подобна комбинация.
Човек, който е и актьор, и пилот, който умее
да управлява самолет.
Това ми мина през ума сутринта.
Не бях се замислял преди това.
Ясно. - Да.
Да.
Ще проверя дали всички са добре отзад.
Добре.
Аз ще извърша излитането, както и кацането.
Освен ако по някаква причина съм неспособен или извън строя.
Ако кацнем във вода, което е малко вероятно,
спасителната жилетка се намира под седалката.
В брошурата е описано подробно как се използва.
При инструкции от стюардесата...
Отляво е чисто.
И отдясно. Служителят ни дава знак. - Добре.
Дами и господа, добре дошли на борда. Говори капитанът.
Казвам се Нейтън. До мен в пилотската кабина е вторият пилот Арън.
От името на целия екипаж и на НВО, разбира се,
ви приветстваме на борда на този прекрасен "Боинг 737".
Днешният полет ще продължи приблизително два часа и десет минути.
Ще излетим от международното летище в Сан Бернардино,
ще поемем на изток към границата с Невада,
после ще обърнем близо до границата
и ще поемем обратно към международното летище в Сан Бернардино.
Много ви благодаря.
Стюардесите да седнат, предстои излитане.
До кулата в Сан Бернардино, готов съм за излитане.
Писта 24, спокоен вятър, имате разрешение за излитане.
Писта 24, имаме разрешение за излитане.
Отдясно е чисто. - И отляво е чисто.
Готов ли си? - Да.
Стабилен си. - Задавам мощност.
Набрана мощност.
80. - Съвпада.
Ви 1. Ви Ар.
Добра скорост. - Издигаме се.
Наред ли е всичко?
Арън? - Да?
Наред ли е всичко? - Да, наред е.
Ти добре ли си? - Да.
Не отговори на въпроса ми.
Какво ме попита? - Дали всичко е наред.
Да, всичко е наред. - Чудесно.
Добре.
Курабийки? Претцели? Бадеми?
Благодаря.
Какво мислиш? - Ако си мислиш за нещо,
кажи ми. - Не.
Не си мисля за нищо.
Добре.
Чудесен ден
за летене. - Да.
Какво мислиш?
Да, така е, разбира се.
Реших, че си мислиш за нещо, когато не ми отговори.
Не. - Добре.
Не чух, че казваш нещо. - Ясно.
Добре ли си? - Да, добре съм.
Сви веждите си за секунда
сякаш... - Какво?
Изглеждаше загрижен
или напрегнат.
Не, не съм напрегнат.
Добре. - Понякога присвивам очи.
Мисля, че го правя. - Какво правиш?
Това, което описваш.
Когато...
Когато гледаш нещо ли?
Да. Гледах онези соларни...
Онези ярки соларни панели.
Гледах натам. Не знам. Не съм...
Не съм напрегнат.
Добре. - Да.
Нещо за пиене? - Диетично пепси, моля.
Има ли нещо, което те напряга? - Какво?
Има ли нещо, което те напряга?
Не.
Само се чудех защо мълчиш.
Малко се притесних.
Няма причина. - Мисля...
Може да кажеш всичко. - Да.
Всеки може да каже какво мисли.
Да го направим.
Да кажем какво мислим, за да не се получи недоразумение.
Ако ми хрумне нещо, което трябва да се каже, ще го кажа.
Добре.
Внимание, пътници. Може би забелязвате малък летателен апарат отляво,
който лети много близо до нас.
Не се тревожете.
Той е от продукцията.
Снима ни за поредицата,
така че всичко е наред.
Реших да оставя Арън да управлява за малко,
за да мога да бъда нащрек, докато самолетът за въздушни снимки
ни снима в небето.
Поеми управлението. - Добре, поемам управлението.
Малко е напрягащо колко много се приближават.
Искат да уловят възможно най-точни кадри.
Арън започна да пуска малки коментари
за това колко много се приближава до нас другият самолет.
Майко мила!
Не бях сигурен дали се опитва да ми каже нещо,
но не исках да става неловко, като попитам отново дали всичко е наред.
Затова просто продължихме да летим.
Къде отидоха? - Ето тук са. Виждам ги.
Може ли да пробваме нещо, което ще улесни общуването?
Да.
Обикновено го практикувам на земята, но не очаквах...
Ще се чувстваш ли добре да играеш роля?
Не знам дали ми се е случвало.
Искаш да...
Искаш да говоря повече, не само да гледам през прозореца ли?
Не, но опитай се...
Представи си, че си...
Твоят герой ще се казва първи офицер Прямов.
Ясно.
Схващаш идеята, нали? - Да.
Първи офицер Прямов
обича да казва каквото мисли, много е откровен
и няма проблем да сподели мнението си.
Аз ще играя герой, наречен капитан Слушко.
Капитан Слушко обича да получава обратна връзка.
Отворен е за всякаква критика.
Отваряме каналите за общуване един вид?
Да, може да ни помогне за общуването в пилотската кабина.
Да.
Да го направим.
Не знам...
Смятам, че ако нещо се върти в ума ми, обикновено го казвам.
Чудесно. Само това се иска от теб.
Фасулска работа.
В повечето случаи са глупости...
И глупостите стават, дори да не си сигурен за мисълта.
Да. - Щом ти е хрумнала, може да е важна.
Да. - Аз ще те изслушам.
Да. - Обичам обратната връзка.
Да ти кажа ли нещо за излитането от Сан Бернардино?
Давай. Оплесках ли нещо?
Не, но забравихме...
Аз прибрах предкрилките.
По график. - Забравих за тях.
Забрави да дадеш нареждането:
"Вдигни предкрилките". - Вярно. Благодаря ти.
Оценявам забележката. Казвай ми на момента,
ако забравя нещо.
Добре. - Обичам да знам къде греша.
Добре.
Винаги...
Независимо колко дълго вършиш нещо,
винаги можеш да научиш нещо.
Да. - Нали?
Разбира се.
Ще кацнем в Сан Бернардино на писта номер шест.
Локализаторът?
Още не мога да уточня какво е времето. - Добре.
Пет километра. - Трябва да...
Ще е остър завой.
Да, наляво.
Да го изпълня ли? Да пробваме ли?
Да пробваме.
Промени нивото. Така.
Благодаря. - Моля.
Накланяме се.
Предкрилките на 15.
Ръчната спирачка включена.
Как се чувстваш от това, че аз ще приземя самолета?
Уверен съм.
Така ли? - А ти?
Наистина ли? - Да.
На какво основание?
Не знам. Можеш да прецениш
дали някой е способен много бързо.
Смятам, че ти си доста способен.
Приземява се като в симулатора, нали?
По същия начин? - Какво?
Приземява се като в симулатора, нали?
Да.
Какъв е вятърът?
Проверка на вятъра.
Спокоен е. Писта шест е свободна за кацане.
Писта шест - свободна за кацане.
Приземявал ли си с предкрилки на 40 в симулатора? Добре.
Такъв самолет. - Добре.
150 метра, писта шест. Протокол при кацане.
Ръчна спирачка?
Протоколът... Вярно. Активирана.
Колесници? - Спуснати.
И предкрилките.
150. - Предкрилките на 40.
Протоколът завършен. - Добре.
Приземяваме се.
Петнадесет. Дванадесет.
Девет. Шест.
Три.
Ръчна спирачка.
Две светлини.
Кажи ми при 80.
Осемдесет.
Браво.
Благодаря. - Какво мислиш?
За... - Не знам.
За първи път ми е.
Кацането беше супер. - Наистина ли?
Да. - Благодаря.
Макар че нито един от тези хора не видя какво се случи горе,
ръкоплясканията ме накараха да се усетя, сякаш съм постигнал нещо важно.
Беше върхът. - Излитане, приземяване - отлично.
Страхотно.
Може би затова пилотите го правят.
Никой не вижда какво се случва в пилотската кабина.
Достатъчно е да приземиш всички невредими,
за да се превърнеш в техен герой.
Ще продължиш ли да летиш? Ще си купиш ли самолет?
Не знам.
- Направи го.
Може би. - Давай.
Не спирай сега. - Много те бива.
Беше емоционално приключение, което продължи месеци.
Над 1000 участници от цялата страна
бяха отсети до двама.
Пилотите гласуваха и победителката
в "Крилете на гласа" е...
Изабела Хенао!
Божичко! - Да.
Господи!
Изабела, как се чувстваш?
Това е безумие. Откачено е!
Беше щуро приключение с много пътувания.
Луда работа.
Изабела, сцената е твоя.
Благодаря.
КРИЛЕТЕ НА ГЛАСА
Как можеш да надничаш в очите ми
като през отворени врати,
които те водят до вътрешността ми,
която е станала безчувствена?
Без душа
духът ми спи на някое студено място,
докато не го откриеш
и не го върнеш у дома.
Събуди ме.
Събуди ме отвътре. - Не мога да се събудя.
Събуди ме отвътре. - Спаси ме.
Извикай името ми и ме спаси от мрака. - Събуди ме.
Раздвижи кръвта ми. - Не мога да се събудя.
Преди да съм рухнала. - Спаси ме.
Спаси ме от нищожеството, в което съм се превърнала.
Върни ме към живота.
Вкочанена съм отвътре без твоя допир,
без твоята любов, скъпи.
Само ти си животът...
Резултатите от функционалния ЯМР са готови.
Обадете ни се, за да ги обсъдим.
Сред мъртвите.
Събуди ме.
Събуди ме отвътре.
Спаси ме от нищожеството, в което съм се превърнала.
Върни ме към...
Ви 1. - Завъртам.
През свободното си време започнах работа като пилот
за компания, която премества празни "Боинги 737"
по целия свят.
Понякога се налага да ме транспортира войник
до военно летище в Еквадор,
където "Боинг 737" без седалки
трябва да бъде пилотиран над амазонската тропическа гора
посред нощ до временно летище в Бразилия.
Повдигам.
По някаква причина ми се довериха.
Бях един от двамата пилоти в пилотската кабина.
А понякога, когато колегата отиде до тоалетна,
оставах сам.
Летях над Атлантическия океан часове наред,
докато не зърнех приветливите пясъци на Намибия.
Позволяват само на най-умните и кадърните да пилотират самолет с такъв размер.
Приятно е да го знам.
Подавам мощност.
В пилотската кабина не допускат човек, ако нещо не му е наред.
Щом сте там, значи всичко ви е наред.
Тридесет метра.
Превод: Teodora Tsoneva