Er du vågnet fra en drøm…
…med fornemmelsen at have haft den før?
-Ro i retten. -Indsigelse!
Ro i retten, tak.
-Indsigelse. -Afvist.
Austin?
Hvad mener du?
Vi legede gemmeleg…
…og jeg gemte mig i skabet.
Og jeg så min far lægge…
…en pude over hans ansigt.
Åh gud.
Austin.
Kom her.
Hvad laver du her?
Simone tror ikke, mor har en chance.
-Gil tager dig med. -Hvad?
Han sagde, at når mor kommer i fængsel, flytter I til Michigan.
For altid?
Han er ikke en god mand, Austin.
Har han gjort det?
-Hvad gør vi? -Husk, hvad advokaten sagde.
-Der skal findes en drabsmand. -Det er mor.
Måske.
Hvem?
-Cynthia? -Hvad nu, hvis Gil var der den aften?
Vi ved allerede, han er voldelig.
Han er tidligere straffet. Han vil være perfekt.
Men vi mangler motiv. Hvorfor gjorde han det?
Austin, jeg ved det godt.
Men det er din far eller din mor. Du må vælge.
Det er os mod verden, ikke?
Jeg har et motiv.
Mor og Cynthia blokerede hans ansøgning.
Han kunne høre dem tale. De vidste ikke, han var i huset.
Han blev vred, og han slog Tom ihjel.
Senere kom han og truede min mor.
Ro i retten.
Ro i retten, tak.
Det er som et computerspil.
Jeg har drømt det før. Så det, der engang var et mareridt,
kender jeg nu ud og ind.
-Blokerede I hans ansøgning? -Ja, men…
-Vidste De, at Gil før har været voldelig? -Jeg havde mistanke om det.
-De hader Georgia Randolph. -Nej.
De holdt hende ude af medborgerklubben.
De anklagede hende for at stjæle fra sit arbejde.
De er endda blevet hørt kalde hende "ussel".
"En luder, der bruger sin accent og en dyb udskæring til at score borgmesteren."
Jeg har måske sagt…
Forsvaret har hævdet, at Tom rullede over i puden.
Men en retsmediciner har slået fast, at et mord har fundet sted.
Det kan ikke have været et uheld.
Men Georgia lagde ikke den pude over ham.
Hentede Gil ofte Austin efter en legeaftale?
Det var sket før.
Er det muligt, at De i Deres forvirrede tilstand,
i Deres dybe sorg,
måske har glemt at nævne, at Gil var til stede?
-Nej. -Kan han have været der?
Er det muligt, at han dukkede op, uden at De bemærkede det?
Kan han have hørt Dem fortælle Georgia om lejlighedsansøgningen?
Og lod det gå ud over Deres mand?
Kan han være gået, men senere dukket op hos Georgia
og har truet hende fysisk?
Jeg spørger bare…
…om det kunne være sket.
Ginny?
Er du okay?
-Undskyld. -Det er svært at være alenemor.
Det var min mor. Måske forstår du nu, hvorfor hun er, som hun er.
Hun skal træffe svære valg for at beskytte dem, hun holder af.
Og hun holder af dig. På sin egen forskruede måde.
Ginny, det her er upassende. Du skal gå nu.
Hvorfor har hun så ikke fortalt folk om din affære med Joe?
Den stiller dig i et dårligt lys. Men hun har ikke sagt det.
Hvordan vidste du det?
Du skal gå nu.
Du må gerne være ligeglad med os.
Men Blue Farm har kameraer.
Jeg har optagelsen.
Jeg kan give advokaten den, og så ser det skidt ud for dig.
Min mor ville ikke, men det vil jeg.
Cynthia, kan det være sket?
Det kan det vel godt.
Ja.
Ro. Ro i retten!
Ro i retten, tak.
Det er berusende at have magt til at styre spillet.
Vi, nævningene
i sagen mod Georgia Randolph finder tiltalte…
…ikke skyldig.
-Georgia! -Georgia! Hvordan har du det?
-Var det Gils skyld, du skiftede navn? -Hvad vil du nu?
Det var en retfærdig kendelse,
og sagens opsigtsvækkende natur påvirkede ikke nævningenes afgørelse,
som var baseret på fakta og sandhed.
-Hvad nu? -Hvad mener du? Det er slut. Tak.
Hvornår skal du se dine børn?
Hvad gør jeg nu?
Hvornår ser du…
Georgia Randolph blev i dag frikendt,
efter at hendes søn kunne bevidne, at han så sin far, Gil Timmins, begå drab.
Mr. Timmins skal nu til afhøring,
men vi skylder vist alle Georgia Randolph en undskyldning.
Hun var et offer i hele den her sag.
Belejligt, synes du ikke?
At Gil pludselig var der.
Han kan have sneget sig ind og hørt dem tale.
Ja, men Austin havde ikke nævnt det før. At han så sin far gøre det.
Det var vel traumatisk.
Ja. At se en forælder dræbe nogen…
Det vil altid sidde i ham.
Han bliver aldrig den samme.
Dommeren gennemgik samtalerne og socialrådgiverens notater.
De kan tage hjem i morgen.
Kan vi tage hjem i morgen? Er mor fri nu?
Ja, det er hun.
Er du ikke Georgia Randolph?
Åh gud. Jeg sagde til min mand, at det ikke var dig.
Jeg sagde, at du garanteret var et offer i alt det her.
I har bygget om, ikke?
-Noget med et bor? -Ja, vi renoverer.
Det er jeg ked af. Jeg ved, det larmer meget.
Det er derfor, jeg stemmer nej til forslag 38 i morgen.
Jeg gider ikke alt det byggeri på Main Street.
Nå ja, det.
Og jeg stemmer for, at Paul Randolph skal afsættes.
Efter det, han gjorde mod dig.
At lade sig skille, da du havde allermest brug for ham.
Og se selv, du var uskyldig.
-Bliver Paul afsat? -Det står på stemmesedlen.
Wow. Tænk, at vi har en ægte berømthed i gaden.
Den morderiske borgmesterinde.
Det er måske min sidste aften som borgmester.
-Jeg er ked af, at de afsætter dig. -Nej, Joe…
Jeg er ked af, at jeg støttede forslag 38. Det var en fejl.
-Hvorfor giftede jeg mig med hende? -Ja, jeg…
Hun lyver.
Hele tiden. Kunne hun ikke stole på mig? Nej.
Hun lukkede mig ikke ind. Jeg ville blive. For barnets skyld.
-Barnet? -Ikke noget barn.
Men jeg flyttede ind igen. Jeg mødte op i retten. Jeg gik endda i seng med hende.
Gik du i seng med hende? Hvornår?
Du forstår det ikke. Ikke før du har været sammen med sådan en kvinde.
Nej. Jeg forstår det ikke.
Men…
Hvornår… hvornår gik du i seng med hende?
Hun knuste mit hjerte… Joe. Hun…
Okay.
Må jeg lige tale med dig?
-Hvad så? -Er der kameraer her?
Det gav jeg ikke samtykke til.
Hvad snakker du om? Der er ingen kameraer i Blue Farm.
Wow, hele familien er sindssyg.
Ja.
Min modige dreng.
Jeg elsker dig.
Det var en stor ting, du gjorde. Jeg er ked af, det var nødvendigt.
Os imod verden.
Tak, fordi du kom med dem.
Vi ses til digtoplæsningen i morgen. Bedste kommer.
Nå, godt.
Vi må tale sammen.
Vi skal være gode venner for Ginnys skyld.
Jeg søger fælles forældremyndighed.
Det vil Ginny også gerne have.
Fælles forældremyndighed?
Han er min far.
Det her handler ikke om dig.
Okay.
-Virkelig? Okay? -Hvis det er det, du vil.
Wow. Fængslet har ændret dig.
Er det rart at være tilbage? Og at alt er normalt?
-Normalt? -Jeg ved det ikke.
-Skal vi flytte? Begynde forfra? -Jeg er træt af at stikke af.
-Også mig. -Og det blev en landsdækkende nyhed.
Vi kan jo ikke stikke af fra os selv.
Dybt.
Det her er vores liv nu. Vi er det her. For evigt.
Ja.
Det er vi vel.
Kan du huske, da jeg blev anholdt til mit bryllup?
Og en privatdetektiv kaldte jeg mig seriemorder?
Og mit digt om, at du var et uhyre, gik viralt?
Og min mand gik fra mig?
Og jeg blev gravid?
-Jeg stak af. -Og kom tilbage.
-Ja. Det var dumt. -Nej, det var ej.
Og Cynthia hjalp os.
Hvorfor mon hun gjorde det?
Spændende år.
Ja.
Austin skal nok klare sig, ikke?
Det håber jeg.
Må han ikke nok komme til psykolog nu?
Jo, det må han.
-Jeg gør det også. -Hvad?
Ja, okay. Det er… Det er måske det allermest utrolige.
Jeg går til psykolog, som du altid har sagt.
Så i sidste ende var det det hele værd.
Nej, det var ikke det hele værd.
Det sker aldrig igen, vel?
Du gør det ikke igen.
Det lover jeg.
Jeg har brug for at vide, at du har ændret dig. At du forstår.
Jeg forstår.
Jeg vil være hjemme.
Det vil Austin også.
Er du tilbage, nabo?
Hej.
Det er mærkeligt at være hjemme igen.
Men også helt normalt.
Hvad skal vi lave? Finde Max og spille Uno?
Max og jeg er ikke på talefod.
Altså Max taler konstant. Jeg taler ikke med Max.
-Hvorfor? -Fordi hun sladrer.
Hun fortalte mine forældre, jeg drikker.
-Hold da kæft. Gør du det? -Nej.
-Hvorfor sagde hun det så? -Fordi hun er Max. Hun er dramatisk.
Det er langt ude.
Tak, fordi du var der for mig, da jeg havde brug for det.
Altid. Det er bare…
Altid.
Jeg er stadig forelsket i dig.
Jeg ved, du ikke har det sådan. Du elsker mig som en ven.
Men jeg vil nok altid være forelsket i dig.
Jeg kan ikke slukke for det.
Men uanset hvad er jeg der også for dig. Ved du godt det?
Jeg har ikke noget problem. Det lover jeg.
-Vis mig et trick. -Et trick? "Dans, abe"?
Ja.
Her er et kickflip. Jeg er ikke så god, så du skal ikke…
Klar?
Du skal ikke klappe.
-Nogen sommerferieplaner? -Ikke rigtig. Hvad med dig?
Jeg skal til Korea med min far. Men min mor ved det ikke endnu.
-Okay, min tur. Jeg laver et trick. -Virkelig? Okay.
Værsgo.
-Okay. -Okay.
-Tak. -Selvfølgelig.
Mon alt omsider bliver normalt nu?
Hvad, hvis hun gør det igen? Gør nogen fortræd?
Det er ikke din skyld, hvad hun gør.
-Det tror jeg ikke på længere. -Hvad betyder det?
Vi ses, nabo.
Jeg elsker dig stadig.
Jeg holdt aldrig op.
-Så du løj for mig? -Ja.
-Så du er en løgner? -Ja.
Skål for frihed. Hvordan føles det?
Mærkeligt. Det føles som at være i cirkus.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal. Jeg arbejder jo ikke for Paul mere.
Du var god til det job. Hvad mener du?
Du var fænomenal. Du styrede kontoret.
Ja.
Du havde ret med Marcus.
Maxine tog ham i at drikke i skolen.
-Hvad er planen? -Han har stuearrest for evigt.
Og han må ikke gå ud i garagen, siden han brugte den som natklub.
Er det alt?
Vi holder øje med ham.
-Okay. Stop. -Hvad?
-Padma? Hvor er Joe? -Han er ude i køkkenet.
Han smed de andre kokke ud. Han leger Jeremy Allen White.
Han er ude i køkkenet.
Jeg har aldrig været herude før.
Georgia.
Jeg er fri.
Så…
Jeg vidste ikke, hvad vi…
Nej, undskyld.
Jeg er lidt fraværende. De skal stemme om forslag 38 i morgen.
Jeg har en god fornemmelse.
Det var godt.
At de fandt ud af, at Gil var i huset den aften.
Ja.
Okay. Vi ses, Joe.
Hvad smiler du ad?
Wow, dit hår er vildt flot.
Tak.
-Abs, hvornår tager du på lejr? -Lejr? Er det ikke for børn?
Det er noget jødisk. Jeg er lejrleder.
Om en uge.
Ginny. Tillykke med, at din mor ikke er morder.
Tak, Brodie.
Det er altså skørt. Retssystemet har totalt svigtet din mor.
Ja.
Kommer I dejlige damer i aften?
Ikke for at prale, men jeg har en kælder. Så…
-Bør vi sige undskyld til Max? -Vi har ikke gjort noget.
-Er hun meget sur? -Formentlig, ja.
-Jeg fortalte hende om dig og Tris. -Norah.
-Jeg gider ikke mere drama. -Ingen drama?
Hej, alle sammen. Skoleåret er slut.
Lad os nu prøve at tage os lidt sammmen.
Vi har en prisvindende digter blandt os.
Ginny, jeg glæder mig til at høre dit digt til afslutningensceremonien.
Ginny! Ginny!
-Jeg er nervøs. -Hvorfor? Jeg elsker dine digte.
Julen føles som Halloween Jeg er hjemsøgt
-Jeg skrev et digt om dig. -Ja?
Ja. Til poesikurset.
-Vi skulle skrive kærlighedsdigte. -Og dit var om mig?
-Det hedder "Solskin". -"Solskin"? Har du mødt mig?
Nej, jeg har aldrig mødt dig før.
Marcus, kan du gå ned på kontoret? Rektor Yang vil tale med dig.
-Nu ryger du ud igen. -Jeg skal ned til Darlene. Okay.
Jeg har ikke begået hærværk.
-Hvad sker der? -Marcus, kom ind.
Sæt dig ned.
Jeg ringede til dine forældre, for vi skal have en svær snak.
Du har ikke karakterer til at dimittere med de andre.
-Vent, hvad? -Dimitterer han ikke med de andre?
Hvorfor hører vi først om det nu?
Der har været flere advarsler.
Hvad er der galt med dig?
Måske er jeg bare dum, far.
Sommerskole er en mulighed. Så kan han måske følges med de andre.
Ja. Det gør han.
Men jeg ville lige spørge. Foregår der andet?
Nej, vi holder øje med ham, og han skal på sommerskole.
Vil du sige undskyld?
-For hvad? -Du bad mig støtte forslag 38.
Du bad mig blive skilt. Du sagde, hun ville blive kendt skyldig.
Er det det, vi skal tale om?
Min karriere er truet, mit ægteskab ødelagt.
I har selv ødelagt jeres ægteskab. Hvorfor blev du ikke skilt noget før?
Hun lod, som om hun var gravid.
Hvad gjorde hun?
-Ja. -Okay. Det er lidt… Virkelig?
Hold da kæft. Føj. Jeg mener, det er…
Det er ondt. Det er det.
Og genialt.
Undskyld. Jeg ved godt, det har været…
-…svært. -Ja, det har det.
Det bor larmer meget.
STEM HER
Det bor larmer forfærdeligt.
Jeg ville have en Whole Foods,
men der bliver en masse byggeri, hvis de vedtager forslag 38.
Jeg ville stemme på ham.
Gud, hvor det bor larmer.
Hallo.
-Hvad borer du? -Ikke noget.
En lyshåret dame hyrede os til at bore et par timer.
Det skulle larme meget.
Hej, Lynette. Simone.
Du må gerne sige undskyld til Max, men hun behøver jo ikke vide alt.
Det her er mit. Hun skal ikke ødelægge det.
-Jeg er træt af at gå på æggeskaller. -Ja.
Hej.
-Hej, Max. -Hej, Max.
Silver og jeg har slået op.
Åh, det er jeg ked af.
-Er du okay? -Ja. Det er fint.
Det var nødt til at ske.
Der røg en til i svinget.
Tillykke. I nåede alle gennem skoleåret.
-Afgangselever… -Abby, hvad med dig?
-Sker der noget romantisk? -Du ved det med Tris, så lad være.
Hvorfor har du kun sagt det til heteroerne?
Præcis derfor.
Da du sprang ud i 3. klasse, annoncerede du det på legepladsen.
Jeg vil bare gerne…
…kunne lide en, uden at det bliver så stort.
Hold op med at skændes. Folk lytter.
Eleverne fremviste eksperimenter…
-Jeg vil bare gerne tale om det. -Det vil jeg ikke.
Seriøst, det er pinligt.
Nedtællingen til eventyret er i gang.
Jeg blev såret. Jeg elsker jer, og jeg vil fikse det.
Okay, men dine følelser kan godt være lidt for meget, Max.
Helt ærligt, hold nu op.
…en særlig hilsen til mr. Cuneo, som går på pension i år.
Giv en stor hånd til mr. Cuneo.
Husk at aflevere alle…
Se, en opgraderet Baker.
-Abigail! -Hun skred bare.
Det hjælper vores dygtige bibliotekarer, så alle får de rette ressourcer.
Glem ikke at tømme jeres skabe.
Og hav en tryg og produktiv sommer…
Jeg dumpede.
…klar til nye udfordringer…
Vær sød ved mig på gangen næste år.
Og nu vil jeg gerne præsentere Virginia Miller,
der vil læse sit vinderdigt fra konkurrencen for unge digtere.
Ja!
Navnet på dette digt…
Navnet på dette digt, for navne er meget vigtige…
Navnet på dette digt er "Begyndelser".
Nu begynder vi forfra
Men jeg husker ikke At føle mig hel
Hvordan lapper man et hul i brystet? Et plaster? Kolde omslag?
Hvis et træ falder i skoven
Laver det en lyd Hvis ingen svinger øksen?
Skærer mit hoved af Stopper tankerne
Afsporer og afleder Fra mit ensporede sind?
At opleve ting, der gør os stærke Svækker os
Det er en ond cirkel Hvad gør vi?
Flammen, varmen
Der slikker min hud Til en rytme, en frigivelse
Flammen fortærer mig Jeg æder smerten, eller den æder mig
Et huleagtigt, kødædende bæst Med en umættelig appetit
Bare én bid, så er jeg væk
Den, jeg var engang, går op i flammer
Jeg prøver at forandre mig At vokse
At binde en pæn, nydelig sløjfe På det hele
Men jeg lærer aldrig rigtigt og forkert Svagt og stærkt
En binær, der har forviklinger Og nuancer af grå
Og jeg vil bare være okay
Jeg kan ikke brænde gennem livet
Stopper det nogensinde? Der kan ikke være flere chok
Giv mig håb om at alt går godt At mit hjerte vil svulme og fylde hullet
Jeg må acceptere det Jeg ikke kan kontrollere
Hemmelighederne bliver fortalt Der er intet nyt at lære
Jeg har brug for fred til At samle stumperne af min sjæl
Ellers brænder jeg Til der intet er tilbage
Mr. Gitten, hvorfor var det nu, Ginny Miller droppede engelsk?
Vi skal vist have en snak.
-Hun har det da fra mig. -Nej, fra mig, skat.
Hvad? Det er mig, der er digteren.
-Han er en fantastisk digter. -Ja ja.
Fantastisk.
Hvad syntes du?
Lad mig gasse dig op.
Det var fænomenalt, sveske. Det var det virkelig.
Det var så rart, at folk kiggede på mig for noget positivt.
Jeg har ikke haft min egen identitet uden for alt det her.
Men deroppe var jeg Ginny igen.
Ikke kun den morderiske borgmesterindes datter.
Det er jeg glad for.
-Hvad? -Det vil jeg også prøve.
-Hvem er det? -Wolfe.
Nå, hvor hyggeligt.
-Jeg dræber ham. -Hvad sagde du?
Han gjorde hende gravid.
Okay, ja. Dræb ham.
Hvor er I sjove.
Jeg skal hente Austin. Vi ses derhjemme.
Det var vildt godt.
-Flot, Ginny. Jeg smutter. -Okay. Jeg elsker dig.
Elsker dig? Altså jeg elsker dig også.
Vi elsker hinanden. Er det ikke rart?
Jeg elsker også jer begge to.
Hej, poesifyr.
-Jeg kunne godt lide dit digt. -Tak.
-Tak, fordi du kom. -Jeg er jo poesifyren.
Vi er da venner, ikke?
Jeg har prøvet at være venner med min eks.
"Vi havde noget."
Er det mig?
Hej. Godt at se dig.
Vi er venner. Du har ikke noget valg. Bare synd.
-Jeg elskede dit digt. -Tak.
-Hvad ville de tale med dig om? -Ikke noget. Jeg havde tabt min pung.
-Du var fænomenal. Det var så godt! -Hold da kæft!
-Du var god! -Vi skal i 11. klasse!
Ja.
Sikke et år. Det føltes som tre år, måske endda fem.
Næste år bliver helvede.
Det siger alle. Det skræmmer mig.
Tror I, det bliver så slemt?
Kom Maxine ikke?
Cynthia, jeg ville bare sige tak for det, du gjorde.
-Din datter er meget overbevisende. -Ginny? Hvad har hun med det at gøre?
I to er helt ens. Du må være meget stolt.
Hun er ligesom dig.
Stakkels Austin.
Her.
Hej. Har du haft en god dag?
-Hvad var det? -Det aner jeg ikke.
Her. Du må have glemt dem hos Zach.
Kom nu. Du har sommerferie.
-Det skal vi ikke bruge mere. -Mor!
Heller ikke det. Eller det.
Ja, de stemte for at afsætte dig. Så der skal være valg.
Stil op, og mind folk om, hvorfor de valgte dig.
Det er en reaktion på Georgias retssag. Og på at du støtter forslag 38.
Du er fyret.
-Hvad? -Dit job var at rådgive mig.
Dine råd gav ikke resultater.
Du vil ikke være her.
Så gå.
Så har du officielt sommerferie. Hvor er det dejligt.
Ikke dig. Du har ikke sommerferie.
Du skal i sommerskole, og du har stuearrest.
-Hvordan var Ginnys digt? -Hun er fantastisk.
Mor, kan du åbne sms'en fra Brodie? Jeg har salmonella på fingrene.
Der står: "Lad os fejre det."
-Hvor sjovt. -Det er ingenting.
Han holder bare fest for at fejre ferien.
-Jeg tager ikke med. -Hold nu op.
-Må jeg tage med? -Det er Brodie. Du hader Brodie.
-Jeg talte ikke til dig. -Du har stuearrest.
Du skal ikke til fest. Især ikke en med alkohol.
Hold nu op. Max' venner drikker da ikke. Gør de vel, Max?
-Nej, vi plejer at spille brætspil. -Nej.
Okay.
Mor? Han har brug for mere hjælp end sommerskole.
-Han skal på afvænning. -Din far og jeg tager os af det.
Tag nu til den fest, og få talt ud med dine venner.
Jeg har ikke lyst til at se nogen. Jeg går op på værelset.
Du er pæn.
Du har forandret dig, mor.
Det synes jeg.
Har du?
Hvad mener du?
Vær forsigtig med, hvem du bliver.
Hvad betyder det?
Hvad sagde du til Austin?
For at få ham til det?
Han kendte situationen. Han traf et valg.
Cynthia vidste, at Gil ikke var der.
Hvad har du gjort?
Jeg gjorde det, du altid lærte os.
Det gør du ikke.
Den slags skal du ikke gøre.
Hvorfor er du så vred?
Du kom ud. Det ville du selv have gjort.
Det er det, der skræmmer mig.
Jeg har prøvet at krydse en endegyldig grænse.
-Det ønsker jeg ikke for dig og Austin. -Vi havde ikke noget valg.
Du ved ikke, hvor meget det vejer.
At bære på det. Jeg gør svære ting, så I ikke behøver.
Jeg ved, jeg er et uhyre. Det må I ikke også blive.
Jeg gjorde, hvad jeg skulle.
Bevis, at det var det rigtige.
Jeg er glad for, du har ændret dig.
Sørg for, det holder.
Så jeg ikke fortryder, jeg fik dig ud.
Du tror, alting er op til dig, men det er det ikke.
Vi bærer også vægten.
Det har vi altid gjort.
-Hej, far. -Undskyld, jeg reagerede sådan før.
Det er svært som forælder at se dig kæmpe sådan.
Jeg ved, hvor dygtig du er.
Hvor varm og blød og omsorgsfuld og vidunderlig du er.
Og så dumper du. Sådan er du jo ikke.
Og jeg hader, at du træffer valg, der undervurderer dig selv.
Det ved jeg godt.
Jeg forstår det godt.
Jeg elsker dig. Du er min søn.
Og jeg elsker dig.
Du kan altid komme til mig, hvis du har brug for hjælp.
Jeg ved det. Jeg elsker også dig.
Jeg har ikke brug for hjælp. Det lover jeg. Jeg er okay.
Undskyld. Jeg var bekymret…
Pis.
Han lavede ikke engang pudetricket.
-Har du ikke stuearrest? -Jeg flygtede.
Press, hvad drikker du?
Tror du, folk kan ændre sig?
Nej.
Din mor kan ændre sig.
Jeg mente mig selv.
Det hele er en cyklus.
Tror du, jeg er…
…dømt til at blive som hende?
Nej.
Austin skal nok klare sig.
Abby.
-Jeg er glad for, din mor er okay. -Tak.
Må jeg tale med min bror?
Mor og far ved ikke, du er smuttet. Kom nu med hjem.
Marcus.
-Jeg beder dig. -Nej.
Jeg tager en til.
-Jeg ville ikke virke dramatisk. -Men du siger det alligevel.
Tak for din søde feedback, Abby.
Jeg elsker, at vi bare kan hænge ud og være normale
uden at komme til bunds i vores problemer overhovedet.
-Må jeg lige tale med dig? -Ja.
Undskyld, jeg gik glip af dit digt. Jeg hørte, du var supergod.
-Det gør ikke noget. -Jo, det gør.
Jeg blev såret, da du ikke kom til Mousse, så jeg kender følelsen.
Undskyld.
Jeg er ikke vred.
Okay.
Jeg har haft det svært. Det har du også, og jeg har prøvet at støtte dig.
Men du har hængt ud med alle mulige andre.
Og du må selvfølgelig hænge ud med dem, du vil.
Ja, jeg må.
Ja, det er det, jeg siger. Vi siger det samme.
Jeg er heller ikke vred på dig.
Måske er vi bare vokset lidt fra hinanden. Måske er det okay.
Det skal ikke være okay. Vi må ikke vokse fra hinanden.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Beklager.
Okay! Vi skal have nogle shots!
Ja, kom.
Shots, skat.
Mor havde ret. Det gjorde det værre.
Joe?
Gil dræbte ikke Tom, vel?
Nej, jeg dræbte Tom Fuller.
Det troede jeg, du havde gættet.
Ja, jeg mener…
Jeg føler mig tryg ved dig.
Jeg føler mig mere mig selv.
Som jeg virkelig er.
Hvis jeg havde haft et normalt liv og ikke alt det sindssyge lort, hvem ved?
Måske havde jeg været en anden. Eller måske den samme.
Men jeg vil ikke skjule ting for dig.
-Jeg dræbte også min sidste mand. -Hold da kæft.
Og alt det, de sagde om mig i medierne, er stort set sandt.
Hvad sker der?
De fandt alle de mørke hemmeligheder og kaldte mig forfærdelige ting,
og du var den eneste, der støttede mig.
Du aner ikke, hvad det betød for mig.
Så jeg forstår godt,
hvis du ikke vil have noget med mig at gøre.
Men jeg vil ikke lyve for dig.
Jeg er så træt af at lyve. Og af at stikke af.
Jeg vil bare stå stille.
Det er meget at fordøje.
Jeg beder dig ikke om noget.
-Okay, godt. I lige måde. -Okay.
Fuck det.
Undskyld. Jeg…
Det var underlig timing. Du delte, og jeg blev rørt.
Nej, jeg…
Du skal vide…
…at jeg ville hjælpe hende. Cynthia.
Og Austin og Ginny forsøgte at hjælpe mig.
Det var derfor, de løj.
Loyalitet, ikke? Det må man sige.
Jeg forstår.
Jeg er ligeglad.
Ikke med, at du slår folk ihjel. Lad være med det.
Hvor mange? Du nævnte "nogle ægtemænd".
Pis.
Det er jeg virkelig ked af.
Jeg er gået fra mand til mand.
Mine børn har brug for, at der kommer ro på.
Jeg lovede Ginny…
…at ændre mig.
Ser jeg tyk ud i den her?
-Ja. -Hallo.
Vær sød ved hende.
-Marcus, går det godt? -Ja.
-Hvad drikker du? -Shots.
Drikker du shots?
-Der er allerede… -Nej, vi tager hjem.
-Vi tager hjem. -Nej.
-Kom nu. -Tag selv hjem.
Jeg er hjemme. Jeg elsker Brodies kælder.
Tak, bror.
-Hvad? Hold nu op. -Marcus. Så går vi.
Vær nu ikke dum, bare fordi du er sur på os.
Jeg passer på min bror.
Må jeg ikke blive? Er det, fordi jeg ikke skal i 11.?
-Jeg bestod ikke. -Marcus, er du okay?
-Har du brug for hjælp? -Nej.
-Vi er jo ikke så tætte, vel? -Max, det var ikke det, jeg…
Hej, Paul.
Hvad fanden laver du her?
Det var forkert af mig.
At lyve om graviditeten. Undskyld.
Jeg pantsatte den ikke.
Jeg kan miste mit job på grund af dig.
Jeg havde en plan, og så skulle du bare…
-Du ødelagde den. -Jeg ville også alle de ting.
Hold nu kæft.
-Du elskede mig ikke. -Det passer ikke.
Du ville giftes med borgmesteren. Du udnyttede mig bare.
Jeg troede, vi var ens, men det er vi ikke.
Vi er ikke ens.
Du gjorde mig til den værste udgave af mig selv, for du er be…
Du er bedragerisk. Og du forgifter gode ting.
Jeg kom for at sige undskyld. Og det har jeg gjort.
Er du begyndt at tro på alt det pis, de siger om dig?
At du er offeret? For det er du ikke. Tro mig.
Jeg har ikke gjort dig til noget, du ikke havde i dig.
Godaften.
Gå op i seng.
-Mor, far… -Gå i seng.
Slap dog af.
Jeg er så træt af, at folk opfører sig, som om det er det værste i hele verden.
Unge drikker. Det er ikke et stort problem.
Jeg undervurderer ikke mig selv.
Hold nu kæft.
Vi taler om det i morgen.
Okay. Ja, klart.
Javel. Javel!
-Javel. -Hvad er der galt med dig?
Hader du os?
Nej, jeg…
Jeg hader jer ikke.
Jeg hader mig selv.
Jeg hader mig selv, okay? Jeg hader…
Jeg hader mig selv! Jeg hader mig selv!
Forstår du det?
Jeg hader mig selv.
Mor, han har et problem, og han skal på afvænning.
-Han må ikke komme bagud. -Og hvad så, hvis han får hjælp?
Han har det svært nok. Jeg vil ikke gøre det værre.
Hej. Tager du imod et opkald fra Shane Reilly,
en indsat i New Mexicos statsfængsel?
Ja.
Mary? Er du der?
Det skal du ikke kalde mig.
Gud, din stemme. Den har jeg ikke hørt, siden du var lille.
Hvorfor ringer du, far?
Jeg har villet tale med dig længe. Og hvis jeg kan finde dig, kan alle.
Din mor, din stedfar. Mary, du skal passe på.
Jeg er ikke Mary længere!
Hej, Ginny. Hej.
-Er du okay? -Ja. Se selv.
Du er meget fuld.
-Må jeg høre det? -Hvad?
Det der…
…Solskinsdigt.
Marcus…
Hvad mente du med, du ikke bestod?
Jeg er en…
Jeg er en taber.
Jeg dumpede.
Du er ingen taber.
Marcus…
Du har tisset i sengen.
Undskyld, jeg er bare…
Hold kæft, jeg er fuld.
Marcus.
Jeg elsker dig. Jeg vil…
Jeg vil høre digtet.
Jeg vil høre det.
Ginny?
Jeg synes, du skal gå.
Hej, Austin.
Er du okay?
Har du ødelagt brillerne?
Ud af mit værelse.
-Austin… -Ud, sagde jeg!
Det er umuligt at komme uskadt gennem alt.
Spørgsmålet er, om man kan styre, hvordan man ændrer sig?
Styrer man noget som helst?
Det er langt ude.
Jeg synes ikke, vi skal tale, mens vi kører.
Du er her Som dengang du rørte mit ansigt
Og lovede, at du altid var her
Min største frygt er At den hånd forsvinder
Og du er væk
Som solskin i mørket Opslugt af natten
Mørket falder på og fortærer
Det overbeviser og oplærer Det fjerner dig
Jeg sidder tilbage med ekkoet Af ord, du altid sagde
Men jeg kender hjertet under smerten Det har håb, og det har jeg også
Om at mørket en dag vil forlade himlen
Jeg ser dit solskin gennem mørket
Det er skarpt Det varmer mig stadig
Jeg ved, du er der et sted
I dag, i morgen, for evigt
Eller ændrer ting os, så vi umuligt kan finde tilbage til dem, vi var før?
Jeg tror, min mor har ændret sig…
…eller er i stand til det.
Men jeg ved det ikke.
Jeg ved det aldrig rigtig.
Jeg ændrede mig. Det var jeg nødt til.
Mor?
Man undgår ikke forandring.
Drak du ikke mælk, da du var gravid?
Forandring er uundgåelig.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve