Vaknar du nånsin ur en dröm…
…och får känslan av att du drömt det förut?
-Ordning, tack. -Protest.
Ordning, tack!
Protest.
Avvisas.
Austin…
…vad menar du?
Vi lekte kurragömma…
…och jag gömde mig i skåpet.
Och jag såg min pappa lägga…
…en kudde över hans ansikte.
Herregud.
Austin.
Kom hit.
Vad gör du här?
Simone tror inte att mamma har nån chans.
Gil ska ta dig med sig.
Va?
Han sa att när mamma hamnar i fängelse, ska ni flytta till Michigan.
För alltid?
Han är ingen bra kille, Austin.
Var det han?
-Vad ska vi göra? -Minns du vad advokaten sa?
-En mordrättegång behöver en mördare. -Det är mamma.
Kanske det.
Vem?
Cynthia?
Tänk om Gil var där den kvällen.
Vi vet redan att han är våldsam.
Han är tidigare dömd. Han skulle vara perfekt.
Men vi har inget motiv. Varför skulle han göra det?
Austin, jag vet.
Men det är din pappa eller din mamma. Du måste välja.
Det är vi mot världen, eller hur?
Jag vet ett motiv.
Mamma och Cynthia blockerade hans lägenhetsansökan.
Han kunde höra dem prata.
De visste inte att han kommit in.
Han blev arg och dödade Tom.
Sen kom han hem till oss och skadade mamma också.
Ordning.
Ordning, tack!
Det är som ett hack i ett tv-spel.
Som om jag drömt det här förut.
Så i det som brukade vara en mardröm,
känner jag till vändningarna.
-Blockerade ni hans lägenhetsansökan? -Ja. Men…
Visste du att Gil varit våldsam förut?
Jag misstänkte det.
-Du hatar Georgia Randolph. -Va? Nej.
Men du stängde ute henne ur grannklubben.
Du har anklagat henne för att stjäla pengar från sitt jobb.
Du har till och med hörts säga att hon är slödder.
Att hon var, citat: "En ond hora
som använde sin dialekt och urringning för att få borgmästaren."
Jag kan ha sagt…
Försvaret har hävdat att Tom rullade in i kudden.
Men en rättsläkare sa att det utan tvivel
har ägt rum ett mord.
Det kan inte ha varit en olycka.
Men Georgia höll inte i kudden.
Hämtade Gil ofta Austin efter lekträffar?
Det gjorde han ibland.
Är det möjligt att du, i ditt förvirrade tillstånd,
i din djupa sorg,
kanske glömde att nämna att Gil var där?
Nej.
Kan han ha varit där?
Kan han ha dykt upp utan att du märkte det?
Kan han ha hört dig säga till Georgia att du blockerat hans lägenhetsansökan,
och sen låtit det gå ut över din man?
Och sen gått därifrån, för att sedan dyka upp hemma hos Georgia
och hota henne fysiskt.
Jag frågar bara…
…om det vore möjligt.
Ginny.
Mår du bra?
-Jag är ledsen för förut. -Att vara ensamstående är svårt.
Jag såg mamma vara det.
Nu kanske du kan förstå varför hon är som hon är.
Hon måste fatta svåra beslut för att ta hand om dem hon bryr sig om.
Och hon bryr sig om dig. På sitt eget skruvade sätt.
Ginny, det här är olämpligt. Du måste gå nu.
Varför har hon annars inte sagt att du hade en affär med Joe?
Det vore illa för dig.
Men det har hon inte.
Hur känner du till det?
Okej, du måste gå nu.
Du bryr dig varken om henne eller oss.
Men det finns kameror på Blue Farm.
Jag har filmen.
Ger jag den till hennes advokat, skulle det se illa ut för dig.
Mamma kanske inte skulle göra så, men jag skulle det.
Cynthia, vore det möjligt?
Jag antar att det vore möjligt.
Ja.
Ordning.
Ordning i salen!
Ordning, tack!
Det är berusande, att ha makten att kontrollera spelet.
Vi i juryn,
i målet Georgia Randolph mot delstaten Massachusetts,
finner svaranden…
…icke skyldig.
-Georgia! -Georgia!
Hur känns det?
Flyttade du och bytte namn på grund av Gil?
Vi är glada att rättvisa har skipats,
och rättegångens sensationalistiska natur
hindrade inte juryn från att fatta rätt beslut
baserat på fakta och sanningen.
Och nu, då?
Vad menar du? Det är över. Tack.
När får du träffa dina barn?
Vad ska jag göra nu?
-När ska du… -Vet du när du…
Georgia Randolph har frikänts idag
efter vittnesmål från hennes son
där han påstår sig ha sett sin far, Gil Timmins, begå mord.
Mr Timmins är efterlyst för förhör,
men det verkar som om vi alla är skyldiga Georgia Randolph en ursäkt.
Hon var offret i den här härvan.
Det var väl lägligt?
Att Gil var där och ingen har nämnt det förut?
Du hörde vittnesmålet. Han kunde ha smugit in och hört dem prata.
Ja.
Men har Austin aldrig nämnt att han såg sin pappa göra det?
Det var nog traumatiskt.
Ja.
Att se en förälder döda nån…
Det kommer han aldrig att glömma.
Han blir sig aldrig mer lik.
Domaren gick igenom förhören och socialarbetarens anteckningar.
De kan åka hem i morgon om de vill.
Får vi åka hem i morgon?
Är mamma fri nu?
Ja, det är hon.
Du är väl Georgia Randolph?
Herregud. Jag sa till min man
att du inte hade gjort det.
Jag sa att du troligen är ett offer i allt det här.
Ni har byggt om, va?
-Något med en borr? -Ja, vi renoverar.
Jag är ledsen för det. Jag vet att det kan bli högt ibland.
Det är därför jag röstar nej till Förslag 38 i morgon.
Jag vill inte ha sånt oväsen på Main Street.
Just det. Det också.
Och jag röstar för att Paul Randolph borde avsättas.
Efter det han gjorde mot dig,
att skilja sig från dig när du behövde honom som mest.
Och du var oskyldig.
Ska Paul avsättas?
Det står på valsedeln.
Jösses.
Jag fattar inte att vi har en riktig kändis i kvarteret.
Mördarborgmästarinnan.
Det här kan vara min sista kväll som borgmästare.
-Ledsen att de kan avsätta dig. -Nej, Joe…
Jag är ledsen att jag gav mitt stöd till Förslag 38. Det var ett misstag.
-Jag borde inte ha gift mig med henne. -Alltså, jag…
Hon ljuger.
Typ jämt.
Och hon kunde inte lita på mig? Nej. Hon släppte inte in mig.
Jag tänkte stanna. För bebisen.
-Bebis? -Det finns ingen bebis.
Men jag flyttade in igen.
Jag kom till rätten. Jag låg med henne.
Låg du med henne?
-Ja. -När?
Du skulle inte förstå.
Inte förrän du varit med en sån kvinna.
Precis. Och jag förstår inte.
Men…
…när låg du med henne?
Hon krossade mitt hjärta, Joe.
Hon…
Okej.
Kan vi prata lite?
-Vad är det? -Finns det kameror här?
Jag gick inte med på att bli filmad.
Vad pratar du om? Nej, det finns inga kameror på Blue Farm.
Oj, hela den familjen är galen.
Ja.
Min modiga pojke.
Jag älskar dig.
Det du gjorde var stort. Jag är ledsen att du fick göra det.
Det är vi mot världen.
Tack för att du körde dem.
-Vi ses på poesiuppläsningen i morgon. -Ja.
Farmor kommer.
Så bra.
Vi måste prata.
Jag vill att vi kommer överens för Ginnys skull.
Jag ska ansöka om gemensam vårdnad.
Ginny vill också det.
Gemensam vårdnad?
Han är min pappa, mamma.
Det handlar inte om dig.
Okej.
På riktigt? Okej?
Om det är vad du vill.
Oj. Fängelset förändrade dig verkligen.
Känns det bra att vara i ditt rum igen?
-I en normal vardag? -Normal?
Jag vet inte.
-Ska vi flytta? Börja om? -Jag är trött på att fly.
Ja, jag med.
Och hela landet såg det. Vart vi än flyr, kan vi inte fly från oss själva.
Det var djupt.
Det här är våra liv nu. Vi är det här. För alltid.
Ja.
Jag antar det.
Minns du när jag greps på mitt bröllop?
Och när en privatdetektiv kallade mig seriemördare?
Och att min dikt om att du är ett monster blev viral?
Och sen lämnade min man mig.
Jag blev gravid.
-Sen rymde jag. -Sen kom du tillbaka.
-Ja. Det var dumt. -Nej, det var det inte.
Minns du när Cynthia hjälpte oss?
Jag vet fortfarande inte varför.
Vilket intressant år.
Ja, verkligen.
Austin klarar sig väl?
Jag hoppas det.
Kan han snälla få gå i terapi nu?
Ja, det får han.
Jag ska också gå.
Va?
Oj. Ja, okej. Det är…
Det kan ärligt talat vara det mest otroliga av allt.
Jag ska gå i terapi som du alltid velat.
Så i slutändan var det här värt det.
Nej, det var inte värt det.
Det kommer väl inte att hända igen?
Du gör väl aldrig om det?
Jag lovar.
Jag behöver veta att du är annorlunda. Att du har förändrats, att du förstår.
Jag förstår.
Jag vill vara hemma.
Austin också.
Är du tillbaka, granne?
Hej.
Det är så konstigt att vara hemma igen.
Men också helt normalt.
Vad ska vi göra? Ska vi hämta Max och spela lite Uno?
Max och jag pratar inte just nu.
Eller Max slutar aldrig prata. Jag pratar inte med Max.
-Varför? -Hon är en tjallare.
Hon sa till våra föräldrar att jag har alkoholproblem.
Oj. Har du det?
Nej.
-Varför skulle hon säga så? -Hon är Max.
Hon är dramatisk och skapar problem.
Vad sjukt. Jag är ledsen.
Tack för att du fanns där för mig när jag behövde det.
Alltid. Det är bara…
Alltid.
Jag är fortfarande kär i dig.
Jag vet att du inte känner så och älskar mig som en vän,
men jag tror att jag alltid kommer att vara kär i dig.
Jag kan inte stänga av det.
Men vad som än händer mellan oss, finns jag där för dig också.
Vet du det?
Jag har inte problem.
Jag lovar.
Visa mig ett trick.
Ett trick? Som i "dansa, apa"?
-Ja. -Okej.
Här är en kickflip. Jag är inte bra på det, så…
Vänta. Redo?
Bra!
Nej, klappa inte för det.
-Har du några sommarplaner? -Inte direkt.
Du, då?
Jag ska åka till Korea med min pappa.
Men mamma vet inget än.
Min tur. Jag ska göra ett trick.
-Ska du? -Ja.
Okej.
Varsågod.
-Okej. -Okej.
Ja.
-Tack. -Självklart.
Jag undrar om allt äntligen blir normalt.
Tänk om hon gör det igen.
Skadar nån.
Det är inte ditt ansvar,
vad hon gör.
Det stämmer inte längre.
Vad ska det betyda?
Vi ses, grannen.
Jag älskar dig än.
Det har jag alltid gjort.
-Så du ljög för mig? -Ja.
-Så du är en lögnare? -Ja.
För friheten.
Hur känns det?
Konstigt. Jag känner mig som en cirkusattraktion.
Vad ska jag ta mig till?
Jag jobbar inte för Paul längre.
Du var bra på det.
Vad menar du?
Du var fenomenal. Du drev det kontoret.
Visst gjorde jag?
Du hade rätt om Marcus.
Maxine kom på honom när han drack i skolan.
Så…vad är planen?
Han har utegångsförbud för alltid.
Och han får inte längre gå till sitt ateljégarage,
eftersom han behandlade det mer som Studio 54.
Är det allt?
Vi håller ett öga på honom.
Okej.
-Sluta. -Vad?
Padma? Vännen? Var är Joe?
Han är i köket.
Han sparkade ut kockarna och har ett Jeremy Allen White-ögonblick.
Han är i köket.
Jag har aldrig varit här förut.
Georgia.
Jag är fri.
Så…
Jag visste inte vad vi…
Nej, förlåt.
Jag är distraherad.
Det är omröstning för Förslag 38 i morgon.
Jag har en bra magkänsla.
Vilken tur.
Att de insåg att Gil var i huset den kvällen.
Ja.
Okej. Vi ses, Joe.
-Jag vet. -Ja.
Vad flinar du åt?
Herregud! Ginny, vad fin du är i håret!
Tack.
Abs, när åker du till lägret?
Läger? Är inte det för barn?
Och judar. Jag är lägerrådgivare. Jag åker om en vecka.
Grattis till att din mamma inte är en mördare.
Tack, Brodie.
Är det inte galet?
Rättssystemet svek din mamma.
Ja.
Kommer ni vackra damer över ikväll?
Jag vill inte skryta, men jag har en källare. Så…
Borde vi be Max om ursäkt?
Vi har inte gjort något.
-Är hon verkligen arg? -Det kan vi anta.
-Jag berättade om dig och Tris. -Norah.
-Jag vill inte ha mer drama. -Vill du inte ha mer drama?
Okej, allihop, läsåret är slut.
Snälla, låt oss försöka att hålla ihop det.
Och vi har en pristagare ibland oss.
Ginny, jag ser fram emot din dikt vid skolavslutningen idag.
Ja!
Ginny!
-Jag är nervös. -Varför? Jag älskar dina dikter.
"Julen känns som halloween. Jag är hemsökt."
-Jag skrev en dikt om dig. -Jaså?
Ja. Till poesikursen.
-Vi fick skriva kärleksdikter. -Och din handlade om mig?
Den heter "Solsken".
"Solsken"? Har du träffat mig?
-Nej, det har jag inte. -Aldrig.
Marcus, kan du gå till kontoret? Rektor Yang vill prata med dig.
-En time-out igen. -Jag ska träffa Darlene. Okej.
Jag har inte vandaliserat nåt.
Förlåt.
Vad är det här?
Marcus, kom in.
Sätt dig.
Jag ringde hit dina föräldrar för att vi måste ha ett allvarligt samtal.
Dina betyg räcker inte för att ta examen med din klass.
Vänta, va?
Får han inte ta examen med klassen?
"Varför får vi veta det här nu utan förvarningar?"
Han har fått flera varningar.
"Vad är det för fel på dig? Varför?"
Jag kanske bara är dum.
Sommarskola är ett alternativ.
Då kanske han kan börja tredje året med resten av klassen.
Ja.
Han gör det.
Men jag undrar också,
är det nåt mer som pågår?
Nej. Vi håller ett öga på honom, och han ska gå i sommarskolan.
Tänker du be om ursäkt?
-För vad? -Du sa åt mig att stödja Förslag 38.
Du sa åt mig att skilja mig.
Du sa att hon skulle bli dömd, att hon var ett sjunkande skepp.
Okej, är det vad det här handlar om?
Min karriär är hotad. Mitt äktenskap är förstört.
De enda ansvariga för att ha förstört ert äktenskap är ni.
-Varför skilde du dig inte tidigare? -Hon låtsades vara gravid.
Hon gjorde vad?
-Ja. -Okej.
Det är lite… På riktigt? Jäklar, det är…
Jösses. Jag menar, det är…
Det är ondskefullt.
Ondskefullt.
Men lysande.
Förlåt.
Jag vet att det här har varit…
…svårt för dig.
Ja, det har det.
Vilken högljudd borr.
RÖSTA HÄR
Vilket hemskt borrande.
Jag ville ha en matvarukedja.
Men tänk hur mycket byggarbete det skulle bli om förslaget går igenom.
Jag tänkte rösta på honom.
Herregud, vad borren låter högt.
Hallå.
-Vad borrar du? -Inget.
Vi anlitades av nån blondin för att borra i några timmar.
Extra högljutt.
-Hej, Lynette. -Hej.
Simone.
Du kan be Max om ursäkt om du vill. Men hon måste inte veta allt.
Det här är mitt. Jag vill inte att hon förstör det.
Jag är trött på att tassa på tå kring henne.
Ja, jag vet. Men…
Hej.
-Hej, Max. -Hej, Max.
Silver och jag har gjort slut.
Åh, vad tråkigt.
-Är du okej? -Ja.
Det är okej.
Det behövde definitivt ske.
Där försvann en till.
Grattis.
Ni har alla tagit er till avslutningen.
-Sistaårselever… -Abby, du då?
Hur ser det ut på kärleksfronten?
Jag vet att du känner till mig och Tris, men sluta.
Varför sa du inget? Du berättade för de straighta.
Det är precis därför.
Jag minns när vi gick i trean och du kom ut.
Du höll en presskonferens under klätterställningen.
Och jag vill bara…
…gilla nån utan att det blir en stor grej.
Okej, men sluta bråka. Vi är bland folk.
Eleverna har visat upp experiment…
Jag vill bara prata om det.
Det kanske inte jag vill.
Allvarligt, det här är pinsamt.
Nedräkningen för äventyret är igång.
Jag blev sårad.
Jag älskar er och vill lösa det här.
Okej, men dina känslor kan vara lite mycket ibland, Max.
Ärligt talat, kom igen.
…så vill jag hylla mr Cuneo lite extra, då han går i pension i år.
En stor applåd för mr Cuneo.
Glöm inte att lämna tillbaka…
Titta, vi uppgraderade Bakers.
-Abigail! Var inte elak. -Hon stormade ut.
Det hjälper personalen att förbereda för nästa år.
Då får alla de resurser de behöver.
Glöm inte att kolla skåpen ifall ni har missat nåt.
Framför allt, njut av en trygg…
Jag fick underkänt.
…och kom tillbaka redo för nya utmaningar…
Ni får vara snälla i korridoren när jag går om nästa år.
Och nu vill jag presentera Virginia Miller
som ska läsa sin vinnande dikt i Boston Youth Poet Laureate-tävlingen.
Ja!
Den här dikten heter…
Den här dikten heter, eftersom namn är väldigt viktiga…
Dikten heter "Begynnelser".
Nu börjar vi om på nytt,
men jag minns inte hur det känns att känna sig hel.
Hur lagar man ett hål i bröstet?
Ett plåster? En kompress?
Om ett träd faller i skogen,
skulle det höras om ingen var där för att svinga yxan
och hugga av mitt huvud för att stoppa tankarna?
För att mitt enkelspåriga sinne ska spåra ur och avledas?
Att gå igenom saker som gör dig stark, försvagar dig.
Det är ett moment 22, vad gör man då?
Lågan, hettan.
Den slickar min hy. En rytm, jag känner mig ny.
Flamman förtär mig.
Äter jag inte smärtan, så äter den mig.
En enorm, köttätande best med en omättlig aptit.
I en enda tugga är jag borta.
När den jag en gång var går upp i lågor.
Jag försöker förändras, växa brett.
Att binda ihop allt i en prydlig rosett.
Men jag kan aldrig skilja på rätt och fel, svag och stark.
En binär som redan har komplexitet och nyanser av grå.
Om jag bara en inre frid kunde nå.
Jag kan inte fortsätta brinna så här.
Kommer det att sluta?
Nu får inget mer hända.
Jag behöver hopp att allt blir bra.
Att mitt hjärta sväller och fyller tomrummet.
Jag måste acceptera det jag inte kan kontrollera.
Hemligheter avslöjas. Det finns inget nytt att få veta.
Jag behöver frid för att samla bitarna av min själ.
Annars brinner jag tills inget finns kvar.
Påminn mig, mr Gitten.
Varför hoppade Ginny av avancerad engelska?
Vi borde prata lite.
Hon har fått det efter mig.
Vad pratar du om? Jag är poeten.
-Han är en fantastisk poet. -Såklart att du säger det.
Fantastisk.
-Tack. -Det har du alltid varit.
Det är det jag säger.
Vad tyckte du?
Jag ska hylla dig.
Den var fenomenal, hjärtat. Det var den verkligen.
Gud, det kändes så bra att alla tittade på mig av en positiv anledning.
Det har känts som om jag inte haft en identitet utanför det här på ett tag.
Men där uppe fick jag vara Ginny igen,
inte bara mördarborgmästarinnans dotter.
Vad skönt. Så glad jag blir.
-Vad? -Det vill jag också ha.
-Vem är det? -Wolfe.
Jaha, vad trevligt.
-Jag ska döda honom. -Vad sa du?
Han gjorde henne på smällen.
Jaha, okej. Döda honom.
Ni är så roliga.
Jag måste hämta Austin. Vi ses hemma.
Den var så bra.
Bra jobbat, Ginny. Jag drar.
Okej. Älskar dig.
Älskar dig?
Jag älskar dig också.
Alla älskar varandra. Det är väl trevligt?
Jag älskar er båda också.
Hej, poesikillen.
-Jag gillade din dikt. -Tack.
-Tack för att du kom. -Såklart. Jag är poesikillen.
Vi är väl vänner?
Jag vet inte. Jag har försökt vara vän med ett ex förut.
"Vi brukade vara nåt."
Ska det vara jag?
Hej. Kul att se dig.
Vi är vänner. Jag ger dig inget val. Synd.
-Jag älskade dikten. -Tack.
Vad ville de prata med dig om?
Inget. Någon hittade min plånbok.
-Du var fenomenal. Den var så bra! -Herregud!
-Du var toppen! -Vi blir tredjeårselever!
Ja.
Jag kan inte släppa det här året. Det kändes som tre år, kanske fem.
Nästa år är helvetesåret.
Alla säger så. Det är läskigt. De borde sluta med det.
Blir det verkligen så illa som de säger?
Var inte Maxine här?
Cynthia, jag ville bara säga tack för det du gjorde.
Din dotter kan vara väldigt övertygande.
Vad har Ginny med det här att göra?
Ni två är precis likadana.
Vad stolt du måste vara.
Hon är precis som du.
Gud hjälpe Austin.
Här.
Hej. Hur var din dag?
Vad var det?
Jag vet faktiskt inte.
Här. Du måste ha glömt dem hos Zach.
Kom igen. Sommarlov, va?
-Vi behöver inte den här längre. -Mamma!
Inte den här. Och definitivt inte den här.
Ja, de röstade för att avsätta dig.
Men det betyder bara att det blir ett nytt val.
Ställ upp igen, påminn stan om varför de valde dig sist.
Det här är en reaktion på Georgias rättegång.
Och att du stödjer Förslag 38.
Du får sparken.
Va?
Ditt jobb var att ge mig råd.
Dina råd var ineffektiva.
Du vill inte vara här,
så gå.
Du har officiellt sommarlov. Vad roligt.
Inte du. Du har inte sommarlov.
Du går i sommarskola och har utegångsförbud för alltid.
Hur var Ginnys dikt?
Hon är jättebra.
Kan du se vad Brodie skrev? Så jag inte sprider salmonella.
Det står: "Låt oss fira, min dam."
-Vad kul. -Det är inget särskilt.
Han har bara en grej hemma för att fira att tvåan är slut.
-Jag ska inte gå. -Var inte sån.
Får jag gå?
Du hatar att vara hos Brodie.
-Jag pratade inte med dig. -Du har utegångsförbud.
Du ska inte gå på fest, särskilt inte en med illegala substanser.
Men mamma…
De kommer inte att dricka hos Max kompis. Eller hur, Max?
Nej, vi spelar oftast bara brädspel.
Nej.
Okej.
Mamma? Han behöver mer hjälp än sommarskola.
-Han behöver behandling. -Din far och jag sköter det.
Du kan väl gå på festen och bli sams med dina vänner?
Jag känner inte för att träffa nån. Jag är på mitt rum.
Vad fin du är.
Du har verkligen förändrats.
Det tror jag.
Har du det?
Vad menar du?
Jag vill att du är försiktig kring den du håller på att bli.
Vad ska det betyda?
Vad sa du till Austin
för att få honom att göra det?
Han kände till situationen och gjorde ett val.
Cynthia visste att Gil inte var där.
Vad gjorde du?
Jag gjorde det du alltid lärt oss.
Gör inte så.
Det är inte ditt ansvar att göra sånt.
Varför är du så upprörd?
Det fick dig frikänd. Du hade gjort så.
Det är det som skrämmer mig.
Jag vet hur det är att gå över en gräns man inte kan backa ifrån.
-Varken du eller Austin ska göra det. -Vi hade inget val.
Du vet inte hur mycket det väger,
att bära det.
Jag gör svåra saker så att ni slipper.
Jag vet att jag är ett monster. Jag vill inte att ni blir det också.
Jag gjorde det som var nödvändigt.
Bevisa att jag gjorde rätt.
Jag är glad att du har förändrats.
Se till att det förblir så.
Få mig inte att ångra att du är fri.
Du tror att det bara är ditt ansvar, men det är det inte.
Vi bär också bördan.
Det har vi alltid gjort.
Hej, pappa.
Jag är ledsen för hur jag reagerade förut.
Det är svårt som förälder, att se dig kämpa…
…när jag vet hur smart du är.
Hur varm, mjuk, omtänksam och underbar du är,
och så får du underkänt. Och det är inte likt dig,
och jag hatar att du gör val där du sviker dig själv.
Jag vet, pappa.
Det är okej. Jag fattar.
Jag älskar dig.
Du är min son,
och jag älskar dig.
Och du kan alltid komma till mig om du behöver hjälp.
Jag vet. Jag älskar dig också.
Jag behöver inte hjälp.
Jag lovar. Jag mår bra.
Förlåt. Jag var orolig…
Fan.
Han gjorde inte ens kuddtricket.
-Har inte du utegångsförbud? -Jag rymde. Mår du bra?
Press.
Press, vad dricker du?
Tror du att folk kan förändras?
Nej.
Din mamma kan förändras.
Jag menade mig själv.
Allt går väl i cykler?
Tror du att jag är…
…ämnad att bli som hon?
Nej.
Austin klarar sig.
Han klarar sig.
Abby.
-Jag är glad att din mamma är okej. -Tack. Jag också.
Får jag prata med min bror?
Mamma och pappa vet inte att du smög ut än, så vi går.
Marcus.
-Snälla, jag ber dig. -Nej.
Vet du vad? En till.
-Jag kom hit för att inte vara dramatisk. -Folk brukar inte meddela det.
Tack för din fina feedback, Abby.
Jag älskar att vi kan umgås och vara normala,
utan att prata om nåt eller gå till botten med våra problem,
över huvud taget.
-Kan jag få prata med dig? -Ja.
Förlåt att jag missade din dikt, men jag hörde att du var jättebra.
-Det är okej. Det gör inget. -Jo, det gör det.
Jag blev sårad när du inte kom till Mousse, så jag vet hur det känns…
Förlåt.
Jag är inte arg på dig.
Okej.
Det har varit tufft. Det har det för dig med.
Jag har försökt finnas där, och har funnits där,
men du har dumpat mig för att umgås med andra,
vilket du får.
Du får umgås med vem du vill.
Ja, det får jag.
Ja, det är det jag menar. Då menar vi samma sak.
Jag är inte arg på dig heller.
Vi kanske bara gled isär lite.
Det kanske är okej.
Jag vill inte det.
Jag vill inte att vi glider isär.
Jag vet inte vad jag ska säga. Förlåt.
Okej! Vi tar några shots. Vad sägs om det?
Ja, kom.
Shots, baby.
Mamma hade rätt. Det blev bara värre.
Joe?
Gil dödade väl inte Tom?
Nej, jag gjorde det. Jag dödade Tom Fuller.
Jag trodde att du räknat ut det.
Ja. Ja, jag menar…
Jag känner mig trygg med dig.
Jag känner mig mer som mig själv.
Mitt riktiga jag.
Om jag kanske haft ett normalt liv och inte gått igenom allt det här,
så vem vet?
Jag kanske hade varit en annan person. Eller likadan.
Men jag vill inte dölja saker för dig.
-Jag dödade min exman också. -Herrejävlar.
Och allt de sa om mig i media,
det mesta är sant.
Vad är det som händer?
De grävde upp alla mörka, skamliga hemligheter och kallade mig hemska saker,
och du var den enda som stod vid min sida.
Och du anar inte vad det betydde.
Så jag fattar,
om du inte vill ha nåt med mig att göra.
Men jag tänker inte ljuga för dig.
Jag är så trött på att ljuga.
Jag är trött på att fly.
Jag vill bara stå still.
Det här är mycket att smälta.
Jag begär inget av dig.
-Okej, bra. -Ja.
-Samma här. -Okej.
Skit samma.
Förlåt. Jag…
Det var konstig tajming.
Du delade med dig, och jag blev nog känslosam.
Nej, jag…
Jag vill bara säga att jag försökte hjälpa henne.
Cynthia.
Och Austin och Ginny försökte hjälpa mig.
Det var därför de ljög.
Lojalitet, eller hur?
Så är det.
Så jag fattar.
Och jag bryr mig inte.
Jag bryr mig såklart om du dödar folk. Döda inte folk.
Eller hur många? För du nämnde några makar.
Fan.
Jag är ledsen.
Jag har inte slutat gå från kille till kille.
Jag måste nog lugna mig lite för mina barns skull.
Jag lovade Ginny…
…att bli annorlunda.
Får min topp mig att se fet ut?
-Ja. -Du.
Var snäll mot henne.
-Marcus, mår du bra? -Ja.
-Vad dricker du? -Shots.
-Tar du shots? -Ja.
-Det finns redan… -Nej, vi ska hem.
-Vi ska hem. -Nej.
-Snälla. -Gå hem, du.
Jag är hemma. Jag älskar Brodies källare.
Tack, brorsan.
-Marcus. -Nej.
-Vi går. -Kom igen.
Var inte sån bara för att du är arg.
-Stanna. -Jag måste ta hand om min bror.
Får jag inte hänga med tredjeårseleverna för att jag inte är en?
-Hallå. -Det är jag inte.
-Marcus, mår du bra? -Jag tar inte examen.
-Behöver du hjälp? -Nej, jag fixar det.
Vi är ju ändå inte så nära.
Max. Det var inte så jag…
Hej, Paul.
Vad fan gör du här?
Det var fel av mig…
…att ljuga om graviditeten. Förlåt.
Jag pantsatte den inte.
Jag kan förlora jobbet på grund av dig.
Jag hade en plan, och du bara…
Du förstörde den.
Jag ville samma sak.
Skitsnack.
Du älskade mig aldrig.
Det är inte sant.
Du ville vara gift med borgmästaren. Du utnyttjade mig bara.
Jag trodde att vi var likadana, men det är vi inte.
Vi är inte likadana.
Du gjorde mig till den värsta versionen av mig själv,
för du är…
Du är lömsk.
Och du förgiftar det som är bra.
Jag kom för att be om ursäkt,
och nu har jag gjort det.
Börjar du verkligen tro på allt skitsnack de säger om dig?
Att du är offret här? För du är inte offret, lita på mig.
Jag har inte gjort dig till nåt som inte redan fanns där.
Gå upp bara.
Godkväll.
Gå och lägg er.
-Mamma, pappa. -Gå och lägg er nu.
Lugna ner er.
Jag är så trött på
att alla beter sig som om det är det värsta i världen.
Ungar dricker.
Det är inget stort problem.
Jag sviker inte mig själv, okej?
Gud, håll tyst.
Vi diskuterar det här i morgon.
Okej.
Ja, okej.
Ja, sir. Okej. Ja, sir.
-Ja, sir. -Vad är det med dig?
Hatar du oss?
Nej, jag…
Jag hatar inte er.
Jag hatar mig.
Jag hatar mig, okej? Jag hatar…
Jag hatar mig, okej?
Jag hatar mig!
Förstår du? Jag…
Jag hatar mig.
Han har problem och behöver hjälp. Han behöver behandling.
Han får inte hamna efter.
Än sen, om det betyder att han hjälper sig själv?
Han har det redan svårt. Jag vill inte göra det värre.
Hej. Vill du acceptera ett samtal från Shane Reilly,
en intern på New Mexicos delstatsfängelse?
Ja.
Mary? Är du där?
Kalla mig inte det.
Gud, din röst. Jag har inte hört den sen du var liten.
Varför ringer du, pappa?
Jag har velat prata med dig så länge. Om jag kan hitta dig, kan alla det.
Din mamma, din styvpappa.
Mary, du måste vara försiktig.
Jag är inte Mary längre!
Ginny, hej.
Hej.
Är du okej?
Ja. Ser du?
Du är verkligen full.
Får jag höra den?
Vad?
Din…
…"Solsken"-dikt.
Marcus…
…vad menade du med att du inte tar examen?
Jag är…
Jag är en nolla.
Jag fick underkänt i år.
Du är ingen nolla.
Marcus…
Jag tror att du har kissat på dig.
Förlåt, jag bara…
Fan, jag är… Jag är full.
Marcus.
Jag älskar dig. Jag vill…
Jag vill höra "Solsken"-dikten.
Jag vill höra den.
Ginny.
Du borde nog gå, vännen.
Austin, hej.
Är du okej?
Är glasögonen sönder?
Ut ur mitt rum.
Austin…
Ut, sa jag!
Det är omöjligt att gå igenom saker oskadd.
Men frågan är, kan man kontrollera hur man förändras?
Har man nån kontroll alls?
Det här är skitsnack.
Vi ska nog kanske inte prata under åkturen.
Du är här,
som när du rörde vid mitt ansikte.
Du lovade att du alltid skulle vara det.
Min största rädsla är att handen försvinner.
Och att du är borta, som solsken i mörkret.
Som svalts av natten.
Mörkret faller och förtär.
Det övertygar och övertalar.
Det för bort dig,
och allt jag har kvar är ekon av det du sa till mig.
Men jag känner hjärtat under smärtan.
Det har hopp, och det har även jag.
Att nån gång kommer natten att bli till dag.
Ditt solsken lyser igenom mörkret.
Skarpt genom fönstret.
Det värmer mig fortfarande.
Jag vet att du finns där nånstans.
I dag, i morgon, för alltid.
Eller förändrar vissa saker dig
så att det är omöjligt att hitta tillbaka till den du brukade vara?
Jag tror att mamma har förändrats,
eller kan förändras,
men jag vet inte.
Jag vet aldrig.
Jag har förändrats.
FAKTA OM SYDKOREA
Jag var tvungen.
Mamma?
Man kan inte fly från förändring.
Drack du inte mjölk när du var gravid?
Förändringar är oundvikliga.
Undertexter: Sabina Svensson