Fan ta dig, Vegas.
Jisses, vad jag gillar Vegas.
TV-SPECIALEN EN SUCCÉ! KUNGEN ÄR TILLBAKA
INTERNATIONAL BILL MILLER PRESENTERAR ELVIS
Du är en mördarmaskin.
Gör det du är upplärd till.
Du är en mördarmaskin. Gör det du är upplärd till.
- Vilken show! - Herregud. Det var otroligt, Elvis.
- Inte illa för en vit grabb. - Du vet, Redd.
Sjyst, raring.
- Underbart med kung fu. - Ja, Sammy.
Se upp med höfterna.
Du kan sticka ut ett öga, och Sammy har bara ett kvar.
Tack för att ni kom, killar.
Hej, Cilla. Du kom.
- Toppenkonsert, Satnin. Jag älskade den. - Och jag älskar dig.
Karaten var annorlunda.
- Ja, förlåt för det, Ronnie. - Ingen fara.
Gå dig frisk, kompis.
- Blir han bra? - Ja, för fan. Ronnie är ett proffs.
Så, vad fan pågår där inne i ditt huvud?
Bara så du vet. Jag sov genom det mesta, men älskade när du flippade.
Jisses. Du igen?
- Hur tog du dig förbi vakterna? - Är det dina vakter?
Bedårande.
Lugn. De lever. Förmodligen.
- Vad gör du här? - Det tråkigaste uppdraget nånsin.
Springtjej. Du ska träffa min chef.
Din chef? Varför skulle jag göra det? Vem jobbar du ens för?
Det får jag inte avslöja, men han vill så gärna träffa dig.
Ja, det hör jag ofta. Inte intresserad.
Du står i skuld till mig. Jag räddade dig hos Manson.
Det var snarare tvärtom, min vän.
Hörru damen, du får...
Helvete!
Fixar du en sån elpistol så träffar jag din chef.
- Avgjort. - Jag uppfattade aldrig ditt namn.
- CeCe med E. - I stället för?
Med I, som det stavas om man är en upptjackad strippa som min mamma.
- Vilket jag inte är. Så med E. - Redan uttråkad.
- Så, vart skulle vi nu igen? - Tänk inte på det.
- Vem träffar vi? - Tänk inte på det.
- Och lämnar vi Scatter ensam här? - Det borde vi kanske tänka på.
Tillbaka om ett par timmar. Stanna i rummet.
Inga brudar, ingen sprit, ingen skit. Hör du?
Hej, raring. Varför dröjde det?
Stäng av den där psykedeliska drogskiten.
Över min döda kropp. Och då menar jag din.
Jim Morrison är en levande gud.
Som de snygga grekiska.
Jisses.
Inga husdjur. Beklagar. Apan måste ut.
Tekniskt sett är schimpanser människoapor.
- Ser du? - Jag struntar i vad den är. Få ut den.
Lugn! Det där är ingen apa.
Det är mr Presleys apa.
Jag ber om ursäkt. Säg till om ni behöver nåt.
Sätt det på mr Presleys rum.
Herrejävlar.
Har du sett, E?
- Vad är det för ställe? - Det heter inget.
- Det finns inte ens. - Uppfattat. Mer av din topphemliga smörja.
Jag kan ta elpistolen nu, förresten.
Försiktigt med den här. Jag ska visa.
Säkringen av, ladda och...
- Japp, jag fattar. Var är din chef nu, då? - Han kommer strax.
Han flyger hit från Monte Carlo och ett möte med JFK.
JFK är död. Det var en nationell tragedi, för fan.
Just det. Han är "död". Jag glömmer det jämt.
- Säger du att han lever? - Du ska inte tro allt på tv.
Hörru! Våga inte sabba Hawaii Five-O.
- Jag börjar bli uttråkad, CeCe med E. - Okej. Vänta. Se på planet först.
- Chefen tror att du gillar det. - Kan vi gå ombord?
Ja, för fan. Börja med det nästa gång.
Inte så fort, lyktstolpen. Det här är hemligt.
Min handväska också. Så håll dina märkligt små tassar från den.
Hemlig, så fan heller.
Och det är inte fusk att kika.
Och jag trodde att min jet, Lisa Marie, var välutrustad.
Vem är den där Lisa Marie? Hon låter läcker.
Min dotter.
Snubben döper sin dotter efter sitt plan.
Märklig prioritering, men jag älskar det.
Bara så du vet, du har en läbbig hemlös snubbe
som pissar i en burk mitt i spionplanet.
Läbbig ja, men definitivt inte hemlös. Howard är miljardär och uppfinnargeni.
- Han jobbar för oss. - Howard Hughes. Trevligt.
Howard Hughes? Jag hörde att du blivit knäpp.
Med tanke på din pissvägg har jag nog hört rätt.
Du låter som mina läkare.
Faktum är att jag är helt galen...
Vänta lite. Jag är helt galen... Vänta, nej. Det blev fel.
Jag är helt ogalen.
Förklara då burkarna.
- Har planet inget wc? - Det har faktiskt sex.
Tre för nummer två. Två för nummer ett.
Och ett som bara är fullt av burkar.
Det här planet har allt. Och det drivs med atomkraft.
Jag byggde reaktorn längs bak. Tänk dig det. Det behöver aldrig tankas.
Ett permanent TCB-högkvarter i luften, med sex wc.
- TCB? - Ja, låtsas att du inte hörde det.
Ska vi se oss om? Vi kan börja i cockpit.
Det är den coolaste delen, mest för "pitt"-delen.
Har du nånsin fått höra att du liknar en fattigmans-Elvis?
Skottsäker.
Åh fan! Jag sköt av ilska, idiot. Men de får inte kapa planet.
Om du inte har spionläppstift som är en dold skärbrännare...
- För helvete! - Va?
Jag lämnade skärbrännarciggen i handväskan.
Vart fan ska de?
Hallå!
Har ni nån aning om var baksidan av era skallar är?
Det här är inte bra.
Tjena, tjejen.
Nu räknar vi på det.
Säkerhetsdörr av stål mot en liten dam med brandsläckare.
Jag tror på dörren.
Nämen hejsan, manschauvinism. Perfekt tajming.
Det här är kaptenen.
Jag beklagar om Elvis skakar i sina blå mockastövlar.
- Skor, pucko. - Där har du dina fans, värstingkräk.
Jag ber inte om ursäkt för min universella attraktionskraft.
Jag beklagar, men det är dags för dig att återvända till ditt halsbrännehotell.
Bortsett från språkbarriären,
är slutsatsen att Elvis har fans över hela världen.
- Doyle? - Ja, kommendörkapten.
Går min klocka för fort?
- Nej, sir. - Som jag trodde.
CeCe skulle rapportera till mig med Elvis på flygplatsen klockan 03.00, inte sant?
- Ja, sir. - Och ändå är de inte här.
Använder de möjligen något slags osynlighetsapparat?
- Ursäkta? - Du vet, osynlighetsapparat.
Kan de vara här,
fast osynliga tack vare nån experimentell osynlighetsapparat
med en bugg så de inte kan göra sig synliga?
För det är den enda förklaringen jag kan komma på.
- Vi har nog inte uppfunnit nån osynligh... - Som jag trodde.
Då skulle världen vara annorlunda, inte sant?
Jag kunde stå bredvid en stilig man på toa
och se honom urinera utan att han visste nåt.
Det var en helt slumpmässig tanke. Möjligheterna är oändliga.
Så nu tycks jag ha två anledningar att vara rasande.
Elvis är inte här,
och vi ligger långt efter när det gäller osynlighetsapparater!
Påminn mig om att säga till CeCe att hon är illa...
Fan!
Hallå! Ska du åt mitt håll?
Om ditt håll är rakt ner till en blodig död,
så ja, det ska jag faktiskt.
Ingen ska dö en blodig död.
Okej. Capen, om än mycket prålig och vagt feminin, stoppar inte fallet.
- Sant, men det gör han. - Vem?
Min kille.
Du är min nya favorit.
Sjyst plan, Bobby.
- Ja, och det har mugghållare. - Var fan lärde du dig flyga?
Bobby Ray kan köra, flyga och rida allt.
Dina små Memphis-maffiakillar är bra att ha, inte sant?
Lugn. Nej, Bobby Ray tillhör inte min Memphis-maffia.
- Jag hoppas att den dan kommer. - Ja.
- Vad sägs om att vi improviserar? - Ja, okej.
Vad sägs om att vi följer det kapade planet?
Inga problem.
- Det där låter inte bra. - Lugn. Bobby Ray fixar allt.
Har nån en jävla massa bränsle?
Frågar åt en vän.
Ja.
Det här är bra, Bertie. Så najs.
Jag vet inte om du vet,
men jag var en av de första svarta männen på scen i Vegas.
Jag älskar stan. Vita här ger mig allt jag vill.
Mest för att de tror att alla svarta bär kniv. De har fel.
Jag bär pistol.
Hallå. Ursäkta.
Kan jag få en alkoholfri daiquiri med ett sånt där gulligt paraply?
Och tre shots tequila och vad än mr Foxx här önskar.
Ursäkta, men er räkning har gått över gränsen.
Jag är på Elvis Presleys räkning.
Den har ingen övre gräns.
Det har visst det, och den är 302 000 dollar.
Vad fan? Har Översten spelat bort allt det här?
Det var nog en annan i sällskapet, en mr Scatter.
Du menar apan jag strax dödar.
Lugn och fin.
- Ser ni? Lugnt och... - Säg det en gång till. Våga bara.
Lugn och fin, CeCe med E.
Var fan är vi?
Vad gör du?
Fixar den här. Den fångar upp signalen från min spårare i planet.
- Har du jämt en sån? - Jag vill veta var saker är.
Kapade plan, ex-killar, min kassa hund, ex-killens ännu kassare hund.
Nämen, ser man på. De visar mig här ute på vischan också.
Passande bland alla andra antikviteter här, farfar.
- Jag är 33. - Fy.
Din musik är bara inte min grej. Lessen.
- Det är inte möjl... - Ge mig den.
- Nu så, inte sant? - Låtjäveln förföljer mig.
För att alla älskar dem.
Lite som dina grejer under det glada 20-talet, eller nåt.
Vänta. Hade man radio då?
Kunde inte sagt det bättre själv.
Scatter, din jävla dåre.
Hur full är du?
Våga inte däcka från mig.
Trots all din Nasa-utbildning är du ingen raketforskare.
Snarare en hårig jävla träskalle.
Stick härifrån!
Nu vinner vi tillbaka Elvis pengar.
Toppen. Där sjönk huspriserna.
Hoppla. Gör vi det här till en fråga om svart nu?
Ska du spela eller prata?
Jag ska med glädje piska din vita röv.
Ge.
Kolla. Bobby Ray fick visst igång strömmen.
Samma här! Jag fick den nog att funka.
Sjyst kärra.
Du har inte sett hälften än. Jag har trimmat raringen.
- Den går förvisso inte snabbare, men... - Killar?
Det är värt. Den ser döläcker ut.
- Absolut. - Killar.
Skumt. Enligt min spårare står planet på marken. Precis där...
Helvete.
FLAMMOR PÅ
Fick jag nån?
Japp.
Upp och hoppa.
Hör ni?
Vakna, för helvete!
Var är vi?
Jävla kommunister. Förmodligen halvvägs till Ryssland.
Inte Ryssland, Vegas. Jag hörde det när ni var borta.
Dessutom snarkar ni som bassethundar med astma.
Vänta. Snackar du "ryski"?
Och åtta språk till. Nio om ett portugisiskt stoppord räknas.
De bytte till franska när de kom på mig.
De är nog inte ryska agenter. De är nåt annat.
Varför kapa ett plan för att flyga det tillbaka till Vegas?
Enkelt. För att förånga det. Okej.
Av era förvirrade miner att döma glömde jag nämna
att de fick mig att göra om atomdriften till en atombomb.
- Va? - "Va?"
- De hotade mig med pistol! - Bomba Vegas? Varför?
Jag förmodar att de vill utplåna den satans Wayne Newton.
Men det kan också vara
att de vet att TCB driver hela Vegas i hemlighet som inkomstkälla.
Låtsas att ni inte hörde.
Herregud. Priscilla. Hon är kvar i Vegas.
Förlåt, men det är lustigt, för det är hon inte länge till.
För övrigt sa jag att det var en dålig idé att bygga ett atomplan.
Och? Det gjorde alla!
- Du är inte speciell! - Håll käften!
Nu måste vi ta oss loss.
Det kan jag ordna.
Jag behöver bara hjälp med att få ut pitten.
Lite med att få ut vadå?
Okej, jag får nog berätta den här historien.
Jag injicerade strålning i mig själv för många år sen.
- Varför? - Till mitt försvar...
Hela grejen med Spidermans ursprung var visst båg.
- Och det visste inte du? - Hur kunde jag veta det?
Alltihop är bluff.
Inga grymma spindelnät. Kan inte klättra på väggar.
Det enda jag fick var sylvassa och oklippbara naglar
och urin som är som en syra.
Jag använder burkarna för att spara rörledningarna.
Så, vem av er håller och siktar åt mig?
Helvete, vad det suger här uppe.
Ser du? Jag spelade i vår kyrkas källare mot andra i församlingen.
Om tandpetare, förstås.
Men sen lyckades jag övertala dem att spela om pengar.
Och nu? Jag äger kyrkan.
Dealern tjock.
Som att stjäla godis från ett barn.
Om barn kan vara sviniga, rasist-croupierer.
Just det. Gå du bara!
Jag var ändå trött på att vinna över honom.
Kom igen.
Han ber inte om en handtralla. Rikta bara killens kuk.
Du jobbar med honom.
Ja, och det är olämpligt på arbetsplatser.
- Visst. Bobby Ray, du gör det. - Japp, E. Vänta, vad?
Hjältedags, kompis. Dags att bjuda till. Du var gjord för det här.
Men mest, gör det så jag slipper.
Kan vi sätta fart? För vi har sällskap.
Kalla händer!
Sluta jävlas, för fan!
Hörru! Släpp penisen!
Desarmerar ni bomben nu?
- Inga problem. - Tveksamt.
Så, om vi kapar ledningen för att omdirigera huvudladdningen samtidigt,
kopplas detonatorn bort.
- Är du nåt slags lantisgeni? - Nåt i den stilen.
- Var är nu den där aldrig-ledningen? - Va?
Alla bomber har en ledning man aldrig rör.
Min farbror Randy lärde mig det.
Det var hans sista ord.
Dina med, om ni inte skyndar er.
För nu är tiden ute.
Herregud... Få bort snorren från mitt ansikte!
Jisses.
Om jag fått ett nickel varje gång Rita Hayworth sa det,
skulle jag ha 18 nickel.
Håll i er!
Vad var det där om små tjejer och brandsläckare?
Det var väl aldrig-ledningen, inte sant?
Imponerande, mina vänner.
Men tråkigt nog för er har jag låst autopiloten på Vegas.
Så det här är nog farväl.
För er blir det lite mindre konversation,
och lite mer strålning.
Visst, där fick du till det. Den var ganska bra.
Och det blir officiellt 302 000 dollar. Jäklar!
Utmärkt. Och du återvänder dit du kom från, hoppas jag.
Jag har visst inte piskat dig tillräckligt.
Som min söta lilla systerson Wesley säger...
Satsa alltid på svart.
Se upp!
För fan, Howard. Han skulle överleva till förhören.
Det skulle du ha sagt!
Och på tal om det, bombdesarmeringen vi höll på med.
Den gick inte "bra".
Vi är helt jävla körda.
Fan! Och autopiloten är låst på Vegas.
Inte nu längre.
Ta tag i mig.
Vem tafsar mig i häcken?
Vem tafsar mig inte i häcken?
Troligen den döda killen.
Jag är faktiskt inte död. Bara illa bränd.
Herregud. Det är som att snacka med en köttfärslimpa.
Nej, jag är stort fan. Elvis, nummer ett. Det är därför jag citerar honom.
Du inspirerar mig.
- Tack? - Toppen. Vem jobbar du för?
Det här kan vara ett tecken.
Jag borde ändra hur jag lever.
Börja samåka, skaffa ett normalt jobb.
Ja. Hurra för vackra bilder. Vem fan jobbar du för?
Okej, för många hemligheter.
Det kvittar, så jag säger det.
Jag jobbar för...
Det var ju jävligt bra.
Prisa Herren för metaforer!
Du måste till en läkare.
Och då menar jag massor.
Jag är sparkad, va?
Japp.
Dra åt helvete, Vegas.
Va... Howard? Är det du?
- Känner ni puckon varann? - Ja då.
Melvin fann mig i vägrenen för några år sen och körde mig till stan.
Så han får ärva alla mina pengar när jag dör.
För att han körde dig? Vad får jag då för trallan?
- Kör mig bara till hotellet, okej? - Ja, absolut.
- Kan vi träffa min chef först? - Jag har fått nog av er.
- Men... - Nej.
Vad sägs om lite musik?
Fan ta dig, Vegas.
VÄLKOMMEN TILL FANTASTISKA LAS VEGAS NEVADA
TILL MINNE AV RON TUTT
Undertexter: Jessika Johansson