‫אחת לכמה זמן, האדם משיג את הבלתי אפשרי.‬
‫אישור חזותי. כן הנחיתה נפרס.‬
‫קיבלתי, קולומביה. העיט יצא לדרכו.‬
‫כל מה שנדרש זה מישהו עם חלום.‬
‫דרך צלחה, עיט.‬
‫כי כשאדם חולם,‬
‫אתם יודעים מה קורה.‬ ‫הוא יכול לשנות את העולם.‬
‫בסדר, קאט.‬
‫טוב, תקשיב. אני לא רוצה להפריע לתהליך שלך...‬
‫- שינוי הרגל -‬
‫אבל אני מסתכל על התסריט, ואני די בטוח... כן.‬
‫אין בו אף אחת מהמילים האלה.‬
‫נכון, אבל זה משום שהמילים בתסריט‬ ‫לא שוות כלום.‬
‫בסדר. טוב, תראה. פשוט תשכח מהמילים.‬
‫תרכב על האמת, חבר.‬
‫אתה ד"ר ג'ון קרפנטר,‬ ‫רופא אידיאליסט בשכונת עוני.‬
‫אתה עוזר לכולם: לעניים, לחולים, לרעבים.‬ ‫אתה יודע, בלה, בלה, בלה.‬
‫אתה ישו, חבר. אתה המסע.‬
‫המסע שלך הוא המסע של אמריקה.‬
‫ובשלב מסוים, אתה מתמזמז עם נזירה.‬
‫נכון שזה מגניב?‬
‫כן. תקשיב לי, טירון.‬
‫אמריקה לא מתמזמזת עם נזירות.‬
‫כן? ההפסד כולו של אמריקה, נכון?‬
‫בסדר, תקשיב. ננסה שוב. אקשן...‬
‫מה לעזאזל?‬
‫- איש על הירח -‬
‫בחייכם, אנשים. מה חשוב יותר?‬
‫כמה אנשים בשיער קצוץ‬ ‫שרוכבים על זיקוק מהולל לעבר סלע,‬
‫או האמנות החיה‬ ‫שאנחנו מייצרים על כדור הארץ?‬
‫טוב, זין על זה. הפסקה של חמש דקות.‬
‫- מרגל ושמו אלביס -‬
‫בשידור חי מחדר החדשות בניו יורק,‬
‫אלה חדשות הערב של סי־בי־אס‬ ‫עם וולטר קרונקייט.‬
‫מודול הירח יתחיל בהנמכה אל הקרקע‬ ‫בשעות הקרובות.‬
‫אי אפשר להגזים‬ ‫בתיאור גבורתם של האנשים האלה.‬
‫תראה את זה.‬
‫אתה מרגיש לפעמים שאנחנו יכולים לעשות משהו‬
‫שהוא יותר?‬ ‫-יותר?‬
‫כן. משהו, לא יודע, גדול יותר.‬
‫אין דבר גדול יותר מלהיות אלביס.‬
‫הרי, תראה. מולנו, ברגע זה,‬
‫בני אדם עומדים לנחות על הירח הארור.‬
‫ומה אני עושה?‬
‫בסצנה הבאה, אתה מלמד ילד‬ ‫על סובלנות באמצעות כוחו של שיר,‬
‫שמתברר כשיר שמחרמן נזירה.‬
‫אבל איכשהו, זה לא מספיק.‬
‫אתה מרגיש בסדר, בוס?‬
‫הייתי מרגיש טוב יותר‬ ‫אילו הייתי בחללית ההיא.‬
‫שטויות? אלה לא שטויות.‬
‫זה רגע ענק בהיסטוריה.‬
‫בהחלט. כמו ספיישל הקאמבק הטלוויזיוני שלך.‬
‫ייתכן.‬
‫היי. הבטחת לי שתפסיק עם החרא הזה.‬
‫טכנית, בוס, הוא אמר שיפסיק עם הקוקאין‬ ‫בכל יום חוץ מימי שלישי.‬
‫קוקאין בימי שלישי? אהבתי.‬ ‫כמו טאקו בימי שלישי, אבל לאנשים מגניבים.‬
‫לעזאזל. מה את עושה פה?‬
‫אוכלת. מן הסתם.‬
‫אלוהים.‬
‫הייתי הורגת תינוק אמיתי בשביל עשר כאלה.‬
‫מה? לא תינוק שאני מכירה. אלוהים.‬
‫אז, מה, זה מה שאת עושה?‬
‫צצה סתם כך כשמתחשק לך?‬
‫כמו שהתקבלתי לייל. סיפור אמיתי.‬
‫אבל תראה, רציתי...‬
‫תעצרי. אני בכלל לא רוצה לדעת למה את פה.‬
‫מה? אני מעריצה שרופה.‬
‫של הסרטים שלך. הם קורעים מצחוק.‬
‫כלומר, לא הקומדיות, מן הסתם.‬
‫התכוונתי להחמיא איכשהו.‬ ‫-מספיק. את צריכה ללכת. עכשיו.‬
‫בסדר. חצוף.‬
‫פספסת נקודה. סודר.‬
‫תיפטר מזה.‬
‫מאיפה לעזאזל אתה מביא את כל הקוקאין הזה?‬
‫פליי־בוי?‬
‫- טאנג -‬
‫הוא הבחור שמוכר בחניון‬ ‫מפות לבתים של כוכבי קולנוע.‬
‫והמון קוקאין. הייתי צריך להתחיל עם זה.‬
‫אולי תכיר לי אותו?‬ ‫-עכשיו?‬
‫מה עם הסצנה הבאה?‬
‫טוב, אנשים. נזירות, לנעול גלגיליות.‬
‫היא יכולה לחכות.‬
‫רק רגע.‬
‫הסט שם, אבל אתה הולך לכיוון הזה.‬ ‫זה לא נראה הגיוני.‬
‫אני פשוט יוצא קצת.‬
‫כן? אז למה עם פרצוף של עשיית צדק?‬
‫איזה פרצוף של עשיית צדק?‬
‫הפרצוף שמופיע לפני הקרטה,‬ ‫קרבות הירי ומרחצי הדמים.‬
‫אה, הפרצוף של עשיית צדק ההוא.‬
‫בחייך. באנו לעשות סרט.‬
‫הבמאי מתכונן לצלם את הסצנה הבאה.‬
‫תירגעי, גברת ברטי.‬ ‫זה בסך הכול צילום מעבר לכתף.‬
‫בובי ריי יוכל למלא את מקומי.‬
‫אני היחידה שזוכרת כמה זה יכול להשתבש?‬
‫- "בלו הוואי" -‬
‫רגע, כבר התחלנו לצלם?‬
‫- עצור -‬
‫רגע, זו הבירה שלי?‬
‫ואנחנו עדיין משלמים על הילד המסכן.‬
‫תירגעי. אין ילדים בסרט הזה.‬ ‫הוא יהיה מצוין.‬
‫ילדים פורטוריקנים חסרי בית‬ ‫לכאן, בבקשה. בזריזות.‬
‫אני לא באמת פורטוריקני.‬
‫אף אחד מכם לא.‬ ‫בשביל זה אלוהים המציא את קסם האיפור.‬
‫אתה בכלל קורא את התסריטים האלה?‬
‫האמת, אני מנסה שלא.‬
‫- מפות לכוכבים -‬
‫שאני אמות. אלביס המזוין.‬
‫בחיי. ואו.‬
‫מה, אתה רופא עכשיו?‬
‫תן לי לנחש. אתה פליי־בוי?‬
‫- אף־בי -‬
‫זה עונה על השאלה שלך?‬
‫בכלל לא.‬
‫בסדר. אתה רוצה מפת כוכבים או מה?‬
‫אם תוסיף חמישה דולרים,‬ ‫תקבל את קוד השער של פול ניומן.‬
‫אגיד לך מה, פליי־בוי.‬
‫אני הרבה יותר מתעניין‬ ‫בחרא הנוסף שאתה מוכר.‬
‫יודע למה אני מתכוון?‬
‫בטח, כן.‬
‫תראה את זה.‬
‫אז תגיד לי, פליי־בוי,‬
‫אם אתה סוחר סמים, למה אתה לבוש כמו סרסור?‬
‫טוב. נכון, יש כמה קווי דמיון.‬
‫אבל בחייך, רוצה קצת מהקוקאין או לא?‬
‫למעשה, אני רוצה הכול.‬
‫הכול?‬
‫טוב, תנחש מי מעריץ רשמי של אלביס!‬
‫מעולה, גבר!‬
‫טוב. אני לא נוהג לסחור‬ ‫בכמויות גדולות, אבל...‬
‫סתום את הפה.‬ ‫-סגור.‬
‫במקרה רגיל, הייתי קורע לך הצורה‬ ‫על כך שאתה סוחר סמים מחורבן‬
‫שמתלבש כמו סרסור, והולך לדרכי,‬
‫אבל עובר עליי בוקר מוזר.‬
‫בכנות, גם עליי.‬
‫ויש לי עניין חשוב יותר לטפל בו היום.‬ ‫-כן.‬
‫זה סיפור ארוך,‬ ‫אבל אני די עצבני שאני לא בחלל כרגע.‬
‫כן, אפשר להבין. נשמע לי הגיוני.‬
‫אבל אני לא יכול להסתובב מבלי שיזהו אותי.‬
‫לכן אצטרך לשאול כמה דברים.‬
‫ואו, זה נראה עליך‬ ‫הרבה יותר טוב מאשר עליי. בכנות.‬
‫כן, כאילו אף אחד לא חזה את זה.‬
‫- אין כניסה בהחלט -‬
‫מרכז הפיקוד ממתין למידע. הירח...‬
‫- הנחיתה של נאס"א על הירח -‬
‫מה את עושה, הסוכנת ריידר?‬
‫כלום.‬
‫יופי.‬
‫אז יש לך המון זמן להסביר לי‬ ‫למה אלביס לא נמצא בסט צילומי הסרט שלו,‬
‫שכידוע לך, חשוב לי מאוד.‬
‫לעזאזל עם החרא הזה! לאן הוא הלך?‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬
‫בחייך, גבר. ברור לך שאני לא יכול לספר.‬
‫כי מלשינים מוצאים את עצמם בסוף עם תפרים.‬
‫כן, שמעתי מישהו אומר את זה פעם.‬
‫אבל אתה יודע מה גרוע יותר מתפרים?‬
‫מסתבר שאני יודע.‬
‫בסדר. אבל אלביס, מותק,‬ ‫לא משנה מה תעשה, אל תגרום נזק למעיל.‬
‫האמת שאני מבין את זה.‬
‫קריאה לד"ר ג'ון קרפנטר.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-אתה לא אמור לצלם סרט עכשיו?‬
‫טוב, תפסיקי עם השטויות, בסדר?‬ ‫מה את באמת זוממת?‬
‫אלוהים, פרנואיד. שום דבר. איפה האמון?‬
‫נחשף לקרינה והושמד.‬
‫בכדור אש גרעיני בווגאס.‬
‫טוב, אז מה זה? התגנבות החוצה‬ ‫כדי להחטיף עוד בעיטה של עשיית צדק?‬
‫פשוט אדם שנלחם בפשע הגואה.‬
‫כן, זה ממש עובד. לכן היום הכול שפל.‬
‫זה נקרא לחולל שינוי.‬
‫לא, זה נקרא בזבוז זמן מוחלט.‬
‫אני יודעת במה מדובר,‬ ‫אז תרשה לי לסכם זאת בשבילך.‬
‫לא משנה כמה סוחרי סמים קטנים תפיל,‬
‫זה לא יביא אותך לירח.‬
‫יש לך חרדל על הפרצוף.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אין לך בעיה להסתובב עם חרדל על הפרצוף?‬
‫לעזאזל! ד"ר קרפנטר נושא אקדח?‬
‫טוויסט בעלילה.‬
‫רגע. תזכיר לי מה השורה שלי?‬
‫השורה שלך היא "כן". טיפש מטומטם.‬
‫ראיית לילה.‬
‫שיט. לעזאזל.‬
‫בסדר. עד כמה שאהבתי את המשקפיים הבוערים,‬
‫עם אלה אפשר לראות דרך קירות.‬
‫ברצינות?‬ ‫-רצינית לגמרי.‬
‫וכשהופכים את הקוטביות,‬ ‫הם יכולים לחרוך גלגל עין אנושי.‬
‫בקטע אכזרי ביותר.‬
‫אין מצב.‬ ‫-תשאל את שותפתי לחדר.‬
‫אבל אל תביט לה בעיניים.‬ ‫הן ממש מוזרות עכשיו.‬
‫כן, בבקשה.‬
‫אלוהים. טוב, אני חייבת לעבור לכאן.‬
‫ברגע שהחבר'ה האלה יתפנו.‬
‫כן, מגניב, אבל כמה על המשקפיים?‬
‫אתה לא יכול להרשות לעצמך.‬ ‫ייתכן שהביטלס יכולים, אבל אתה לא.‬
‫יש סיכוי ש"משקפי הקסם" שלך יגלו לי‬
‫מה מחכה מאחורי הדלת?‬
‫מה הכיף בזה, טמבל? העיקר שתמהר.‬
‫ד"ר קרפנטר צריך לרפא שחפת של יתום‬
‫בכך שיגרום לו להאמין בעצמו.‬
‫אלוהים, התסריט הזה מחורבן לגמרי.‬
‫קיבלתי, יוסטון.‬
‫ועכשיו, כל שנוכל לעשות זה לחכות.‬
‫בזמן שמודול הירח מתחיל להנמיך...‬
‫פליי־בוי. כבר חזרת בשביל מלאי חדש?‬
‫היי, זה היה...‬
‫אלוהים.‬
‫יש לך פה חתיכת עסק.‬ ‫אולי תספר לי מי האחראי?‬
‫לך תזדיין.‬
‫נסה שוב.‬
‫ניסיתי לשרוק, אבל עקרת לי את השן.‬
‫חבר'ה! בואו הנה!‬
‫לעזאזל!‬
‫ברור לך שהחרא הזה‬ ‫לא יגרום לך להרגיש טוב יותר, נכון?‬
‫נסכים שלא להסכים.‬
‫זה הזמן להגיד את האמת הכואבת.‬
‫לא משנה מה תעשה,‬
‫אתה לא תהפוך לאסטרונאוט מזוין.‬
‫אני אשלם לך כדי שתפסיקי לדבר.‬
‫ואו, אתה נשמע בדיוק כמו אימא שלי‬ ‫כשהייתי קטנה.‬
‫נשמע שהיא אישה מופלאה.‬
‫היא שילמה לי בסיגריות, דרך אגב. ממש נהדרת.‬
‫פה גדול, מניאק.‬
‫אתה עומד לאבד הרבה יותר מהשן ההיא.‬
‫תדבר. היה שם הרבה יותר מקוקאין לסחר מקומי.‬
‫המשלוח הזה. יש...‬
‫לעזאזל איתך, סקאטר!‬
‫ואו! זה נראה ממש מגניב דרכם.‬
‫היי, יורד שלג!‬
‫יורד שלג!‬ ‫-יש!‬
‫יש!‬
‫לעזאזל, סקאטר. תחזור הנה.‬
‫ימי שלישי מזוינים.‬
‫תסתכל על זה ככה.‬
‫לפחות חשפת חבורה של ילדים לסכנות שבסמים,‬
‫בכך שנתת להם המון סמים.‬
‫היי! אתה נוטש אותי?‬
‫כן!‬
‫מה?‬ ‫-"כן."‬
‫"כן" לגבי מה?‬ ‫שאגיד את השורה, או שזו השורה?‬
‫פשוט תגיד את זה, אחי. "כן".‬
‫בסדר. כלומר, כן. לעזאזל.‬
‫קאט!‬
‫איפה אלביס?‬
‫הוא רק יצא לקנות סיגריות.‬
‫הוא לא מעשן.‬
‫אמרתי סיגריות? רציתי להגיד "קאדילק".‬
‫אתה מבין כמה אתה גרוע בלשקר לי, נכון?‬
‫לצערי, כן.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫לעזאזל, א'. מה לעזאזל קרה למעיל שלי?‬
‫כל מיני דברים.‬
‫שיט, אחי. אתה יודע כמה עלה המעיל הזה?‬
‫כן, אתה תספר לי על בגדים יקרים.‬
‫תראה, טירון. במקום זאת, כדאי שתדבר‬
‫על משלוח הקוקאין.‬
‫אותו משלוח קוקאין שמישהו אחר סיפר לי עליו‬
‫לפני שמישהו אחר התפוצץ.‬
‫מישהו התפוצץ? ואיזה משלוח?‬
‫הם לא מספרים לי כלום, אחי. בסדר?‬
‫אני נשבע.‬
‫רואה את זה?‬ ‫זה אומר שסקאטר לא אוהב את התשובה שלך.‬
‫בסדר. פשוט תמצא את ביג רוד.‬
‫הוא ידע. הוא תמיד נמצא ברציף ארבע.‬ ‫אני נשבע, הפעם באמת.‬
‫יישאר לי סימן על הזין.‬
‫יופי. ותקשיב, פליי־בוי. מצטער על המעיל.‬
‫מה לעזאזל אתה לובש?‬
‫סיפור ארוך.‬
‫נראה כאילו גנבת בגדים של סרסור.‬
‫אז לא רק אני חושב כך.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-קפצתי כדי לקחת כמה דברים.‬
‫אתה מתכוון לכמה רובים וכדורים.‬
‫אני יודעת לזהות‬ ‫את פרצוף ה"אזלה לי התחמושת" שלך.‬
‫מה שאנחנו צריכים‬ ‫זה להחזיר אותך לסט הזה ברגע זה.‬
‫בובי ריי יסתדר.‬ ‫-אתה חושב?‬
‫ואקשן!‬
‫חכה שנייה.‬
‫מה המניע שלי?‬
‫בפתיחת דלת, מטומטם?‬
‫אתה רוצה להיות בצד השני של הדלת.‬
‫רגעים כאלה מעוררים בנו תחושה אמיתית‬
‫שאנחנו נוטלים חלק במהלכי ההיסטוריה.‬
‫פשוט תפסיק, טוב?‬
‫אני יודע שאתה ממורמר כי סילקו אותך מנאס"א.‬
‫"חרטטן"? מי, ניל ארמסטרונג?‬
‫גיבורים אמריקאים, כל אחד ואחד.‬
‫התקוות והחלומות של אומה שלמה‬ ‫מונחות על כתפיהם.‬
‫סיסי. שמתי לב שאלביס עדיין לא על הסט,‬
‫עם דגש מאיים על "עדיין".‬
‫אני יודעת. אני עובדת על זה.‬ ‫-כדאי שתעבדי מהר יותר.‬
‫כן, אדוני. מובן.‬
‫יש לי סיפור מצחיק ולא קשור.‬
‫פעם המתנתי יותר מדי למתאבן,‬
‫אז גילפתי מזלג סלט מעצם הירך של המלצר.‬
‫אלוהים. חבל שלא ראית‬ ‫את ההבעה על פרצופי הנכדים שלו.‬
‫ומה לעזאזל הנכדים שלו עשו שם?‬ ‫כל כך הרבה שאלות.‬
‫יופי. הצלחת לחזור.‬
‫אז כעת אנחנו מפצים יתר על המידה‬
‫על רגשות הנחיתות בעקבות הנחיתה על הירח.‬
‫די עם החרא הזה.‬
‫תקשיב, אני מבינה.‬
‫כשאימי ניצחה אותי בתחרות החולצה הרטובה,‬
‫לא אכלתי שלושה חודשים ושרפתי את הבר.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬ ‫-"אנחנו" לא רלוונטי כאן.‬
‫ועדיין יש לך חרדל על הפרצוף.‬
‫תודה שהבחנת בי. אני מרגישה שרואים אותי.‬ ‫-את לא קולטת.‬
‫לפחות תאפשר לי לתת לך טרמפ.‬ ‫-לא, תודה.‬
‫כן? אתה בטוח לגבי זה, בחור גדול?‬
‫- דלק -‬
‫נותר זמן קצר‬ ‫עד שנשמע מהצוות האמיץ של אפולו 11‬
‫לקראת ההנמכה האחרונה.‬
‫קדימה, חבר'ה. תסיימו את זה.‬
‫אם כבר מדברים,‬ ‫אולי נסיים את זה ונחזיר אותך לסט?‬
‫לא, הסרט יכול לחכות.‬
‫אנחנו מנסים לעצור משלוח סמים גדול.‬
‫ויש אלפי משלוחים כאלה מדי יום.‬
‫דרך אגב, מאיפה השגת את הרכב הזה?‬
‫הוא מגניב, נכון? רכב חברה.‬
‫אפשר ללחוץ על אחד הכפתורים?‬ ‫-בטח.‬
‫רגע. אבל מבלי שאתחשמל,‬ ‫או אעוף החוצה מהמושב, או שטות אחרת כזאת.‬
‫אז לא. לא הייתי נוגעת ברובם.‬
‫תודה?‬
‫הוא רוצה לדעת אם יש אלכוהול.‬
‫זה נכס משוכלל וחדשני שנועד לאיסוף מודיעין.‬
‫כפתור שלישי מימין.‬
‫בעצם, הכפתור הרביעי מימין. נדמה לי.‬
‫אלוהים. ברור לך שלעולם לא נמצא אותו, כן?‬
‫כן. לכן אלוהים המציא שמוקים‬ ‫עם לוחיות רישוי בהתאמה אישית.‬
‫- ביג רוד -‬
‫היי, חבר.‬
‫אני צריך לדבר איתך.‬
‫לעזאזל איתך, סקאטר!‬
‫הכפתורים הם לא צעצועים!‬
‫נראה שמיצית את כל הקלישאות‬ ‫של מרדפים רגליים.‬
‫מה לעזאזל אתה רוצה?‬
‫ספר לי על משלוח הסמים.‬
‫בן אדם, הוא הועמס‬ ‫על קלאופטרה שהפליגה אתמול.‬
‫קלאופטרה?‬
‫נמאס לי שאתם נוטשים אותי כל הזמן.‬
‫אז איפה משלוח הסמים הגדול הזה?‬
‫כבר איננו.‬
‫יופי.‬
‫טוב, אז אם יורשה לי‬ ‫לצטט את עצמי, נראה שזה היה‬
‫"בזבוז מוחלט של..."‬
‫- רכבה של קלאופטרה -‬
‫"זמן". לעזאזל.‬
‫סליחה. מה ניסית להגיד?‬
‫משהו לגבי זה שאת טועה לגמרי?‬
‫מעיל יפה.‬
‫לחפות עליך? חכה.‬
‫ימי שלישי מזוינים.‬
‫אנחנו צריכים תוכנית. הם בורחים.‬
‫הנה תוכנית: למי אכפת?‬
‫תחפי עליי.‬ ‫-פאק.‬
‫שונאת את כל הקטע של הגיבור.‬
‫לפרוטוקול, תוכנית ה"למי אכפת?" שלי‬ ‫הייתה קלה הרבה יותר.‬
‫זווית שלוש כלפי מטה. שלושה מטרים.‬
‫יוסטון, כאן בסיס השלווה. העיט נחת.‬
‫חכי.‬
‫לחכות למה?‬
‫עד שתמסור את המכונית שלי? זה כבר קרה.‬
‫לא, לחצתי על כל הכפתורים לפני שיצאתי ממנה.‬
‫המכונית הזאת תתפוצץ לרסיסים.‬
‫רגע. לחצת על כל הכפתורים?‬
‫כן.‬ ‫-שיט.‬
‫מה?‬ ‫-זה רק נועל את הדלתות.‬
‫אבל היא הגיעה עם טריק כיפי‬
‫מהמשרד בפילדלפיה.‬
‫לא ייאמן.‬ ‫-בהחלט.‬
‫לאן הם נעלמו?‬
‫אני לא יודעת. עוד לא גילינו את זה.‬
‫- אולפני סטודיו -‬
‫למה הפרצוף החמוץ?‬
‫החמצתי את הנחיתה על הירח.‬
‫אין מה להתבכיין.‬ ‫נוכל לבקש מהם לחזור על זה.‬
‫מה?‬ ‫-בוא אחריי.‬
‫נו, מישהו שומע? הלו?‬
‫לעזאזל עם הקוף המזדיין הזה‬ ‫שהצמיד אקדח לזין שלי.‬
‫היום הזה יכול להיות גרוע יותר?‬
‫השורה שלי.‬ ‫-אין לך שורה!‬
‫פשוט תעמוד שם!‬
‫תקשיב. לא בזבזתי 12 שנה‬
‫כדי לקבל דוקטורט בתאוריה הקולנועית‬
‫ושבסוף אידיוט מזדיין יהרוס לי הכול!‬
‫אני מבין אותך. זה נשמע מתסכל.‬
‫מי האידיוט?‬
‫זין על זה. אני הלכתי.‬
‫אלוהים אדירים, מרי טיילר מור אמרה "זין"?‬
‫אני אוהבת אותה באופן רשמי.‬
‫- ברצינות, אין כניסה -‬
‫תתכונן למשהו שיטריף לך את השכל לגמרי.‬
‫אלוהים.‬
‫יש מצב שסקאטר צדק.‬
‫מה זה, לכל הרוחות?‬
‫- ספייס אודיטי - דייוויד בואי -‬
‫זו היסטוריה בהתהוות.‬
‫מי אתה?‬ ‫-אלביס, תכיר את הבוס שלי.‬
‫ציפיתי מאוד לפגוש אותך.‬
‫אפילו הסכמתי לממן‬ ‫את הסרט הדפוק ההוא כדי שתבוא לכאן.‬
‫הייתה לי תוכנית שלמה.‬
‫משקאות, חטיפים, הר געש של שוקולד,‬
‫התכרבלויות, צפייה משותפת בנחיתה על הירח,‬
‫אבל מישהי איחרה קצת.‬
‫כן, הודות לקשקושי עשיית הצדק שלו.‬
‫חוץ מזה, לא ידעתי‬ ‫שיש לנו הר געש של שוקולד.‬
‫אז, רק רגע.‬
‫נחיתת הירח, ההישג המופלא שלנו,‬
‫זייפת אותה?‬
‫בזכות עזרה מגאון קולנועי.‬
‫תגיד שלום לסטנלי קובריק.‬
‫יש בעיה, סטן?‬
‫נראה שהכוכב שלנו אינו חש בטוב.‬
‫הוא בשירותים?‬
‫לא. הוא איכשהו שתה‬ ‫משקה "טאנג" מהול בקוקאין,‬
‫ועכשיו הוא מסטול לחלוטין‬
‫על גג הבניין, ומסרב לרדת.‬
‫לעזאזל איתך, סקאטר.‬
‫מה?‬ ‫-כלום.‬
‫מישהו חייב ללבוש את החליפה.‬
‫אלביס.‬
‫סליחה?‬
‫שקט. אל תדאג.‬
‫נראה שאתה במידה של ניל.‬
‫הכול כבר מוקלט. אתה רק צריך להיראות טוב.‬
‫חכה רגע. אתה רוצה שאני...‬
‫נכון. שתהיה האדם הראשון על הירח.‬
‫"צעד קטן לאדם..." מה השורה?‬
‫"צעד גדול לאנושות."‬
‫זה לא צריך להיות צעד קטן "של" אדם?‬ ‫כדי שזה יהיה נכון מבחינה דקדוקית.‬
‫לא.‬ ‫-יודע מה? תניח לזה.‬
‫תראה, מישהו יבין שזה לא אמיתי.‬
‫אנחנו מחליטים מה אמיתי.‬
‫וזה לא.‬
‫בעיני העולם, זה כן.‬
‫יודע איך אני יודע?‬
‫כי וולטר קרונקייט אמר את זה.‬
‫חכה רגע. יש פה מיונז מחורבן?‬
‫כי זו תהיה טרגדיה לאומית.‬
‫אלא אם כן אתה מעדיף לחזור לנזירות.‬
‫זהו צעד קטן לאדם...‬
‫צעד גדול לאנושות.‬
‫ברוך הבא לטי־סי־בי.‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן־קיש‬