Dags att sjunga ut.
Vilka är ni och vad är allt det här?
- Du har frågor. Det förstår jag. - Ja, den första är: "Vad fan är TCB?"
Var sak har i sin tid.
Och nu har den kommit.
- Här, sir. - Vem är han?
Du är inte den enda kännaren av exotiska husdjur.
Han är mitt. Han heter Doyle.
- Jag läste juridik på Columbia. - Nu hämtar han min kemtvätt.
- Så visst, skratta åt mig. - Ja, det gör vi.
Ska vi?
Hade nån beställt en total mindfuck?
- Sa vi inte nog med morgonrockar? - Jo, men ge dig!
Hur ofta dör en granne med precis samma storlek som jag?
Hallå, vänta. Vad fan är det där?
Nåt jag kallar "förstärkt-vara-där-ighet".
Jag trodde att vi kallade det "virtuell verklighet".
"Virtuell verklighet"? Det är en självmotsägelse.
Vad sägs om att försöka vara mindre dum?
Slappna bara av nu.
TCB INTRODUKTION FÖR NYA AGENTER
Vad fan?
Hejsan. Välkommen till TCB.
Vad är TCB?
Det står för "The Central Bureau"
och har hållit USA säkert sen långt innan ni ungar föddes.
- Hur då? - Tänk så här.
Om det inte vore för TCB
skulle hälften av er slita i en japansk saltgruva,
och resten skulle sälja fetischsex mot mat i ett sovjetiskt arbetarparadis.
Vad är fetischsex?
Ungar är så dumma.
Låt mig presentera mig.
Jag är kommendörkaptenen. Den senaste i en lång rad på TCB
som i det tysta har format historien till den värld ni lever i idag.
Allt med hjälp av TCB:s hemliga makt.
År 1952. Världens första vätebomb.
Där bockade vi av ett stort mål.
Då frågade sig många: "Varför?"
Men på TCB frågar vi oss: "Varför i helvete inte?"
Men tekniken är inget utan de hemliga agenter som använder den.
Och där kommer du in i bilden.
Om du ser det här, är du förmodligen ganska känd.
Grattis till det, förresten.
Och inte bara till berömmelsen, utan framför allt till viljan att lyckas.
En sån där järnvilja som säger att du skulle döda det du älskar
och äta det i en snögrotta bara för att överleva.
För det är det som krävs för att bli en kändis i USA.
Dörrar öppnades på vid gavel för Marilyn, precis som de gör för dig.
Och därför har TCB i över hundra år använt kändisar
för att infiltrera, anstifta, appropriera, och om den här grejen i Prag funkar,
desinficera för att hålla USA säkert.
Ben Franklin?
Det var en jävligt otäck snubbe.
Och som han, är du i egenskap av kändis en influencer.
Dina åsikter är viktiga för världen.
Och det är ett av många sätt
TCB har format världen i det tysta till det den är i dag.
Vi bjuder på det.
Men kom ihåg, på TCB får vi inte bara civilisationen att göra som vi vill,
vi gillar även att ha kul!
Vi åker på firmaresa varje år. Men inte till stranden längre.
Senaste resan utlöste det du känner till som Grisbuktsinvasionen.
Så vi lärde oss vår läxa.
Välkommen till teamet.
Och kom ihåg, du är inte bara kändis längre.
Du är en gladiator för den amerikanska storheten.
Jisses, deras magmuskler är som en korg med ormar.
Och? Skulle jag tro på allt det där?
Vi vet nog båda att du redan gör det.
Nå, vad säger du?
- Grymma spionprylar? - Det är typ poängen.
- Rädda USA? - I stort sett varje dag.
Galet farligt?
Jag kan nästan garantera en plötslig och våldsam död.
Upplärningen börjar snart. Var beredd.
Jag antar att vi ses, CeCe med E.
Vänta. Dräkten stannar här. Ge tillbaka den.
Jag har åkt till månen och tillbaka i den här. Jag har förtjänat den.
Beklagar, ms Nesbit. Du är ute.
Din jävel.
- Ge dig. Vem älskar inte Elvis? - Mannen är en plåga.
Han liknar en manlig prostituerad frisör.
Men han gör inte ont att se på.
Och få mig inte att prata om hans bak. Mannen har en häck som en puma.
Det funkar till och med bättre än väntat.
- Responsfrekvensen? - Över 50 procent.
Ett ögonblick.
Fänrik, gick det bra?
Den där kvinnan ser urfånig ut.
Vem klär sig så när man flyger runt i galaxen?
Svartsjukan har visst en byxdress i djungelkattmönster...
Jag är inte svartsjuk.
Otroligt att du och kommendör Kirk är en grej.
Tja...
Okej, vi är inte riktigt ihop.
Fast häromkvällen lät jag honom...
Nej, tack. Jag klarar mig.
Vad är det med er? Väx upp.
Jag vill helst fortsätta växa upp utan såna bilder i huvudet.
Ja, det är som att överraska sina föräldrar nakna,
men båda har sex med kommendör Kirk.
Och ingen behöver det.
Prata för dig själv.
- Ursäkta att jag avbryter. - Va? Vad fan är det här?
Miss Bertie, förmodar jag.
Låt mig gissa.
Du är fårskallen som leder den fåniga hemliga klubben
som nästan fick min Elvis dödad i ett atombombseldklot.
Jag älskar din styrka.
Och han blev inte nästan dödad.
Tekniskt sett blev han lite dödad.
- Eftersom strålning... - Howard!
Är du beredd? Upplärningen börjar nu.
- Upplärningen? Vad snackar du om? - Ditt första uppdrag.
Va? Sakta i backarna, fårskalle.
Hans första uppdrag är inte detsamma som upplärning.
På TCB lär vi oss genom att inte ha upplärning.
Tror du att det låter vettigt?
Vi lär oss genom att göra. Vi kastar i folk på det djupa.
Precis som vikingarna lärde barnen simma. Och de flesta klarade nog.
Så du tror att du kan valsa in i min tv,
avbryta Berties Star Trek och skicka ut mig på nåt uppdrag?
- Sa jag att det kan bli en jetpack? - Vart ska vi?
- Känner du till Altamont? - Vad är det? Nån Buick?
Nej, det är som västkustens Woodstock, uppe vid San Fran.
- De kallar det Summer of Love igen. - Ja, jag fattar.
En hippie-orgie-konsert-baluns. Uppfattat.
Precis. Du får mer information på plats.
Och klä dig i nåt lite mindre du.
- Passa dig. - De spelar in en dokumentär.
Det kommer att finnas kameror. Se till att smälta in.
Vet du vad?
- Jag får det här att inte se löjligt ut. - Japp, och inte utan anledning.
Pete Fonda ringer fortfarande och vill ha tillbaka hojarna.
- Vad sa du? - "Vilka hojar?"
Bra jobbat.
Hoppla. Vänta, E.
Jag trodde att det bara skulle bli du och jag som gled uppför kusten.
En grabbresa, och inte
med schimpansen som precis hotade att döda mig på tre olika vis.
Det kan du vara själv, din håriga jävel.
- Jag igen. - Åh, jisses.
Jag ville prata om när du kallade mig fårskalle tidigare
och kanske förklara varför det inte funkar.
Så gärna, sötnos, men jag kan inte, för jag vill inte.
Det var nog inte det klokaste draget.
Spock, får jag låna dina öron till Halloween?
I år går jag som en skithög full av oombedda åsikter.
Tänk att allt började när en unge vid namn undertecknad
köpte en sjudollarsgitarr i Tupelos järnhandel.
Herregud. Vi kan visst kryssa i "sund självbild".
Så bra. Det är du.
- Kul klädsel. - Jag försöker smälta in.
Ska du berätta vad jag gör här?
För det här börjar kännas som slöseri med min tid.
Och som alla samtal jag nånsin haft med Willie Nelson.
Förresten, är han död?
- Nix. - Okej, hör på nu.
Några okända skurkar stal en TCB-teknik
och kan ha omvandlat den till ett akustiskt vapen.
Kommendörkapten tror att det är här. Kan vara farligt.
- Farligt hur? - Vet inte. Det är allt vi har.
Det är ganska vagt.
Det är ju det roliga! Det och apan som ger mig gräs.
- Håll koll efter allt konstigt. - Och jetpacken?
Klart att du gick på det. Det finns ingen jetpack,
men du får en sån här för att hålla kontakten.
Så njut av konserten,
och det undgick mig inte att du inte är inbjuden att spela.
Du kan gå nu.
I blöjjäveln? Seriöst?
Ska du inte torka av den? Inte alls?
Ja, det här slutar aldrig illa.
Som en unge i världens sjukaste godisaffär.
Kan du inte ens låtsas att du vet vad "ta det lugnt" betyder?
Tyvärr inte.
Transportören är ur funktion tack vare den här fulla skotska jäkeln.
- Vi fick en dålig start. - Han fortsätter avbryta mina serier!
- Hela du är en dålig start. - Ett förslag. Låt mig bjuda på ett glas.
- Åhå, jag fattar. - Vadå?
- Du är en sån. - Ursäkta?
Mäktiga män som du, vana att få sin vilja fram.
I hemlighet dras ni till kvinnor som behandlar er som skit.
- Jag är inte sån. - Tur för dig.
Bort med ditt konstigt formade huvud från min tv.
Det var sexigt.
Jag är visst en sån.
Kom igen. Vad sägs om middag? En drink, bensinmackspopcorn. Nånting.
Det är inte bara sex och droger.
Hela den här grejen handlar om att vara fri.
Jag menar som med stort "E".
Vänta lite, Doug.
Hur går det att smälta in?
Ja! Mitt livs bästa dag!
Ja, min kompis Doug hälsar.
- Nåt att rapportera? - Ja, vad vet du om Hells Angels?
Jag dejtade en när jag var 19 för att mamma var ett kräk.
Och de vid scenen jobbar som vakter mot gratis öl.
Som välgörenhet, fast för alkoholister.
- Inte de. De falska. - Va?
Killarna vid vanen som är klädda som, men definitivt inte är, Hells Angels.
- Hur vet du det? - Jackorna.
De saknar klubbmärken. De är inte äkta.
- Herregud. - Ja.
Grateful Dead kom precis.
Tillbaka i ett nafs.
Vad fan är nafs?
Vet inte. Så lång tid det tar att träffa/ kanske suga av Jerry Garcia.
Jag har faktiskt planer. Säger du att jag ljuger?
Givetvis inte. Fast jag har maskiner som kan visa om du ljuger.
Och såna som ser om du överväger att ljuga,
men inte törs för att maskinen är så läskig.
Och en som själv ljuger om att den är en maskin.
- Men den begick självmord. - Howard!
Här får du inte vara.
- Säger vem? - Jag. Alldeles nyss.
Jag menade inte bokstavligt.
Det är en klyscha. Som titta inte nu, men...
Hallå där. Hur kommer du förbi vakten?
- Fort. Var fan är bandet? - Inte här än.
- Helikoptern kom nyss. - Ja, och de sitter i den och röker på.
Jag skulle ha spelat i ett band.
- Lessen, kompis. Inget tillträde här. - Vill du försöka igen?
Herrejävlar. Du...
- Du är Elvis Presley. - Det sägs så.
- Okej, damen. Du måste gå. - Lugn. Jerry och jag är gamla vänner.
Om sexdrömmar räknas.
- Va? - Herregud. Så otroligt.
Mitt i natten bryter han sig in utklädd till jultomten.
Han stryper mig i duschen, fast sexigt.
- Du är inte hans typ. Se så, sätt fart. - Gillar han snubbar?
- Sjyst. Jag kan jobba med det. - Nix. Glöm det.
Men vill du ha sex med andra band, kan du ta kölapp.
- Ursäkta? - Bokstavligen. I groupievagnen bredvid.
Första sidan är en ansvarsfriskrivning. Läs noga.
"Toasex"? Seriöst?
Ja. Ingen chans.
Lessen, damen. Regler är regler.
Jag är en självständig och stark feministisk kvinna.
Så jag har meningslöst sex i husvagnar på mina egna villkor.
Jag vet inte om "feminist" betyder det.
Du, Elvis. Hör du.
Vet du vilken låt som är min Elvis-favorit?
Va? Har du bara en?
Har jag bara...
- Du är så rolig, kompis. - Vad i...
Goulet, Goulet
Scatter, förinta den skalliga jäkeln!
Fortfarande ett fan, hoppas jag.
Förstör skiten, Scatter!
Okej.
Bandet är på väg. Du måste gå.
- Jag ligger före. - Groupie-vagnen till höger.
- Ha det så bra. Roa dig. - Jag kvävs hellre på en hög kukar.
Det står med i ansvarsfriskrivningen.
- Va... - Vad fan?
Snubben sabbade vibben här.
Det är inte coolt.
Du och dina polare har kanske ingen koll,
eller några byxor, men ni är helt okej.
Har du nånsin fått höra att du är lik Elvis...
- Vad tror du att du gör? - Vi gör en dokumentär om konserten.
Nej, pucko. Du filmar min dåliga sida.
Hoppsan, nån ser ut att må skit. Var är gamlingen?
Vad gör du?
Pratar i en telefon som stinker av Scatters paket
och försöker göra både ditt och mitt jobb. Så ursäkta.
Fan också. Du. Bobby Ray, vakna.
Vakna!
Det här blir coolt.
Vad fan?
Tänker du säga varför jag har en nål stor som ett ninjasvärd i skallen?
Inte direkt.
Flugit en sån förr?
Nej, men den är bara en uppochnervänd åkgräsklippare.
Det fixar jag.
- Vem är du igen? - George. George Lucas.
Okej, vad gör du?
Det har flippat ut totalt där ute. Jag gömmer mig här.
Tja, George. Jag är osäker på om det här är bättre ur säkerhetssynpunkt.
Japp, damen har nog en poäng.
Dags att klippa gräset.
Håll målet i sikte.
Hallå, E! Här!
Nämen kolla. Den liknar nåt slags lasersvärd.
- Snarare en ljussabel. - Ja, det funkar också.
Jäklar.
Håll den här.
Är alla uppdrag så här?
Bara de bra.
Hur som helst, hoppas att du får en trevlig kväll.
Det tänker jag.
Okej. Men jag betvivlar att din middagsdejt har
samma imponerande och lockande närvaro som undertecknad.
Vill du slå vad?
Det är inte sant.
Kommendör Kirk? På riktigt?
- Hej, Elvis. Hur är det? - Inte nu, Kirk.
- Va? - Nån är på dåligt humör.
- Jävla Kirk. - Vad snackar du om?
- Hur gick det? - Elvis hittade det akustiska vapnet.
Det driver förresten folk till vansinne.
- Var är apparaten? - På havets botten.
Den här dan blir bara värre och värre.
Doyle! Kom och få stryk!
Med nöje, sir.
Undertexter: Jessika Johansson