IA DRANG-DALEN, SYDVIETNAM DEN 15 JANUARI 1971
Helvete. Det här är inte sant.
Nötterna i eftertruppen klantade sig och gav mig bara en strumpa.
Klantade sig? Den stora gröna firman gör inga misstag.
Jaså? Vad ska jag göra med en strumpa?
Låna mig fotot på din syrra, så ska jag visa.
Dra åt helvete.
- USO-konserten. Vad kan du berätta om den? - Det är en ära att spela för våra killar.
Och vad tycker du om kriget de utkämpar?
Jag håller helst mina personliga åsikter om det för mig själv.
Jag är en underhållare och håller helst tyst.
Gå med mig.
- Varför svarade du inte på frågan? - Om kriget?
Av flera skäl. De flesta är att det är min ensak.
Kom igen. Du är stor. Folk vill veta vad du tycker.
- Jag fattar inte varför. - Jag kan hjälpa dig med budskapet.
- Hur låter det? - Som att vi pratar i cirklar.
Tänk bara på saken.
Klart.
Jag vill visst fortfarande inte. Frågor om konserten däremot...
Ja, på tal om den. Hur galet bra är inte de här?
Vilka? Stripporna?
De kallas dansare.
Till konserten. Jag skapade själv dräkterna.
Är det en bra idé att sätta de där damerna framför soldater
som bara haft varandra i djungeln i ett år?
Det kallas artisteri.
Nej, det kallas en retorisk fråga.
Hallå. Avbryter jag?
Vad fan gör Robert Goulet här?
Har han inte berättat?
Jag är en del av USO-konserten. Vissa skulle säga den bästa delen.
Har inte killarna här lidit nog?
Doktorn skulle säkert ordinera en Tony-vinnande Broadway-stjärna.
Det beror nog på doktorn.
Jag har en kille som klipper gräs åt mig, en prima fårskalle.
Han har gått om sjätte klass i åratal. Dyrkar dig.
Nyligen lyssnade han på en av dina "rock'n'roll-jinglar".
Svängig emellanåt...
Du minns inte vilken av mina 18 listettor det var?
Svårt att säga. Nåt om hundar och fängelser eller nåt.
Mycket förvirrande.
- Tack. - Det var så lite.
Nej, för att du påminde mig om varför nåt med dig alltid retar upp mig.
Tja, svartsjuka visar sig på förunderliga sätt, inte sant?
Och innan jag glömmer det, välkommen till TCB.
- Så fint att ha dig ombord. - Vänta, seriöst?
Herregud, nej. De bad mig bara säga så.
Jag skiter i vilket.
Goulet, den jäveln? Vad är det för slapp operation du driver?
Är vi slappa nu? Vi bättrar oss. Älskar stripporna, förresten.
De är inga strippor. Fan.
Förlåt. "Läkarstudenterna".
Ia Drang-dalen.
Förra veckan skadades flera soldater där i en märkvärdig egen eld-incident.
Ytterst märkvärdig.
Vad har jag sagt om att avbryta genomgångar?
- Gör det aldrig. Nånsin. - Vad mer?
Såvida jag inte ogillar min vänstra testikel, sir.
- Det lät ganska självförklarande. - Ganska specifikt också.
Var var jag? Just det. Egen eld.
Den incidenten, ihop med uppsnappade signaler,
får oss att tro att vapnet från Altamont kan finnas här nu.
Vad har vi att göra med exakt?
Ett akustiskt vapen som gör människor primala.
- Primala? - Om man är mottaglig, ja.
Den goda nyheten är att det inte funkar på alla. Effekten är 50 procent.
Det funkar på ungefär hälften, i runda slängar. Därav matten.
Du verkar veta väldigt mycket om det.
Vi experimenterade med den här tekniken för många år sen,
manipulerade ljudvågor som kringgår medvetandet
och styr det undermedvetna.
- Pratar du om hjärntvätt? - Ja, jävligt bra idé.
Precis vad jag sa!
Men programmet lades ner efter vissa problem.
Har nån snott leksaken och gjort ett vapen?
Precis. Och ni två ska ta tillbaka den.
Efter en båtfärd uppför floden, möts ni av en TCB-kontakt.
- Vem är det? - Det är en överraskning, kan man säga.
Doyle, som uppenbarligen inte gillar sin vänstra kula, har rätt.
Ni får veta det där.
- Bara jag är tillbaka i tid för JK. - Vad fan är JK?
Juniorhandelskammaren. JK-priset.
Jag har utsetts till Årets man av, ni vet, uppenbara skäl.
Vi försöker få dig dit.
Bra. För att utebli är inte ett alternativ, snillet.
Så skumt.
Det lät väldigt mycket som att du gav mig order.
Fint att vi är överens.
Nu klargör vi en sak. Jag ger order här.
Du jobbar för mig, Kungen.
Du blandar ihop mig med snubben vars kulor du gillar att prata om.
Det där med testikeln var lite vrickat.
Ja, för fan!
FÖDD FÖR ATT DÖDA
Herregud!
Känner du till den nya grejen "försök att inte ha ihjäl oss"?
Lugn. Låt Bobby Ray leka. Han får ingen dödad.
Just det. Då hade vi varit döda tack vare den där olyckan.
Din bättre hälft ringer.
- Hej, älskling. Vad händer? - Inte mycket.
Jag lagar bara middag åt en.
Ja, förlåt. Jag har varit borta mycket på sistone.
Jag ska ordna tid åt oss två.
- Det löftet tänker jag avkräva. - Gör det.
För helvete, Scatter! Gör slut på den stackarens lidande.
- Försök bara att ha roligt. - Absolut, älskling.
Men det börjar inte bra.
Se upp.
- Tack. - Låt oss vara ärliga, Doyle.
Ditt jobb och din närhet till undertecknad
innebär en skyhög risk att du dör en fruktansvärd död.
Men inte i dag, kompis.
Okej, på tal om mitt jobb. Har du tänkt nåt på mer på vad jag...
- Vi har pratat om det här. - Ja, sir, men...
Du vill bli fältagent
men jag behöver din kliniskt maniska organisationsförmåga.
Tack, sir. Men min dröm är att bli agent.
Fortsätt drömma. Roa dig med det.
För du är inte vad rationella personer skulle kalla fältagentmaterial.
- Jag är ledsen. - Sir, om jag...
Inte bara för att du har muskelmassa som ett barn.
Du är ouppmärksam, Doyle. En fältagent måste vara beredd på allt.
Om ett ufo landar och en rymddrake rusar ut
för att slå ihjäl en med en strap-on,
måste du vara den som förutsåg det.
Ärligt talat? Jag skulle nog överraska.
Eller inte.
Har du nån aning om vem kontakten är?
Nix. Hoppas bara att personen vet vad den gör.
- Det löser sig. - Tror du det?
Ser du den gröna skiten runt oss? Det är en dödsfälla.
Lugn, CeCe med E. Det är bara en djungel. Den har funnits i evigheter.
Precis som tyfus, som hälften av myggorna här säkert har.
Inser du att risken är rätt stor att det där är motorolja?
Han kan ta den. Den här pärlan spinner som en katt.
Om jag visste att armén hade såna här läckerheter
hade jag inte hoppat inkallelsen.
Ursäkta?
Visst gjorde han en grym bomben?
- Hoppade du inkallelsen? - Nu ska du höra på.
Tre av mina kusiner kallades in. Två och en halv återvände.
Det beklagar jag.
De ville ändå inte ha mig när jag hade kryssat i gonorrérutan.
Fejkade du gonorré?
Nej, jag betalade prostituerade för sex tills jag fick gonorré.
- Det tog längre tid än man tror. - Jag är besviken.
Kom igen. Klandrar du honom? Kriget är en hemsk idé.
Sen när är det en hemsk idé att försöka sprida frihet?
Sen kriget slutade gälla det för många år sen.
Nu är det bara usla politiker som skickar, om man ska döma av bombenkillen,
ganska snygga killar till en jävla köttkvarn.
Du borde kanske ta nästa plan hem
och hitta ett jobb där du blir hög på att bränna amerikanska flaggor.
Nej, för fan, såna jobb finns inte.
Berätta vad du ser.
Vid en första anblick, skrämmande få lågkalorirätter.
Inte menyn, pucko. Uppmärksamhet. Minns du?
- Vad ser du runt om dig? - Just det, ja.
Några armékillar dricker vid...
- Marinsoldater. - Jaså? Svårt att se skillnad.
- Säg inte det till dem. - Okej.
- Hit med den, idiot. - Inga anteckningar. Rimligt.
En av marinsoldaterna är inte bara en marinsoldat.
Jag förstår.
- Vänta. Vad? - En av dem är vår hemliga kontakt.
Sjyst! Vem?
Det är du som vill bli agent. Säg det du.
- Den store med mustaschen? - Bingo.
Herrejävlar! Jag satte den!
Vänta. Varför andas jag plötsligt så häftigt?
- Är det normalt? - Inte det minsta.
Du borde nog söka för det.
Nämen, jäklar.
Han där uppe har äntligen ändrat sig vad gäller Bobby Ray.
Det är fan inte sant.
- Vadå? - TCB-kontakten.
- Vem? Hon? - Ja, hon.
Det var därför de inte sa vem det var.
- Har vi problem? - Många.
För det första är hon min mamma.
Vänta. Seriöst?
Ja, och resten följer på det.
En stor flod med freudiansk skit.
Åh, CeCe.
- Mamma. - Du ser fantastisk ut.
- En sällsynt dos positiv förstärkning. - Luggen är ett intressant val.
Och vi är tillbaka.
- Hur länge sen är det? Ett år? - Testa fyra.
Nu fånar du dig bara.
Tänker du presentera mig för mr Lång, Mörk och Hypersexig?
Åh, herregud.
- Mår du bra? - Ja.
Jag kräks bara en massa i munnen.
- Hej, jag heter Elvis. - Agent Roxanne Ryder.
Även känd som CeCes mamma. Jag ska föra er inåt land.
Tja, CeCes mamma,
jag hade gissat på lillasyster, men jag får tro dig.
Genomträngande blå blick och charmig?
- Den mixen skulle lätt slinka ner. - Kan du låta bli, för en gångs skull?
Jag föreslog faktiskt mig själv som din partner, i stället för CeCe.
Smickrande.
Så gör orimligt tävlingsinriktade mammor med dottern de aldrig ville ha.
- Ignorera henne. - Min barndom summerad i två ord.
Lyssna nu noga.
Ge den här diskret till vår kontakt.
- Nu har du chansen att visa ditt hantverk. - Du blir inte besviken.
- Nån gång ska vara den första. - Ska bli.
Kan jag hjälpa dig med nåt?
Vad fan?
- Har du ett anfall eller nåt? - Läs bara lappen.
"Kära, skithög. Stämmer det att 'Semper Fi' betyder svin på latin?
Vänta, va?
Strålande, Doyle. Upp med dig nu.
Kan man säga att TCB är familjebranschen?
- Vi är ingen familj. - Åtminstone inte på traditionellt vis.
Eller på nåt sunt vis.
Men ja, jag gick med i TCB efter college och fick CeCe några år senare.
- Men bara efter vidlyftigt anonymt sex. - Det var inte anonymt.
- Jo, när du inte vet vem min pappa är. - Det gör honom inte namnlös, sötnöten.
"Sötnöten"?
- Jag kallade henne det när hon växte upp. - Nej, du använde inga gulliga smeknamn.
- Låtsas inte vara normal. - Du minns bara inte.
Sant. Du kallade mig ett varnande exempel för avbrutet samlag-metoden.
Jag bad om ursäkt för det när vi åt middag med vad heter han nu igen?
- Craig. - Vem är Craig?
Ett ex jag bjöd hem på middag en gång.
Och mamma hade med sin alltid lika roliga dejt,
galopperande alkoholism.
- Tyst. - Tyst själv.
Sändningsplatsen är på andra sidan gläntan.
Toppen. Tack. Du kan gå nu.
Jag fattar. Du vill inte ha mig med. "Jag var en kass mamma."
- Ska jag skära upp handlederna eller nåt? - Nej.
Men en snällare version vore fint.
- Håll er lågt. - Ta god tid på dig.
Jag njuter av utsikten.
Kan du sluta?
Va? Hans häck är som en fransk tonårings.
Ledsen att jag sabbar dina planer, men jag är gift.
Ja, okej. Tro mig. För henne betyder det inte... Fan.
Du borde nog ducka, sötnöten.
- Jag har nog inte det som krävs. - Skojar du? Du är jättebra.
- Är jag? - Herregud, nej.
- Vad är du, helt jävla blåst? - Förlåt.
Se på mig. Fältagentens första regel? Be aldrig om ursäkt.
Okej.
Regel två... Ser du typen i den vita kostymen där ute?
Ja, han. Jag måste be dig att döda honom. Typ, nu.
Va? Nu?
Tja, du borde kanske klä på dig först.
Jag hade inte gjort det, men de flesta hade.
Säg att Bobby Ray hör det här och kallar på luftunderstöd.
Vet du vad? Jag känner knappt napalmsmaken.
Okej, den som sa att det suger här, kan ha en poäng.
Vilka är de där?
Vet inte, men de kommer inte härifrån.
Vänta här. Strax tillbaka.
- Täck mig. - Ska bli.
Vad hände med den där pojkvännen, Craig?
Du hade sex med honom på toan.
Det här är vad vi i branschen kallar "klappat och klart".
Vilken bransch?
Det är en cool replik. Grubbla inte.
Det här måste vi fira. Vem vill ta ett par glas?
Och kanske några dåliga beslut.
Jisses, mamma, du smetar desperation över hela hans skjorta.
- Vad i... - Täck öronen!
- Herrejävlar. Såg du? - Den gör folk primala.
Vi måste följa efter.
Måste vi?
Jäklar.
Vietcong-tunnlar.
Håll dig nära.
- Ser du? Jag sa ju att hon suger. - Det var apparatens verk.
Ja, men hon suger ändå, det är slutsatsen här.
Okej, kapten Snäll. Jag fixar det här.
Vad...
Vad fan hände?
Stå stilla.
Han har rätt.
- Tills vi är borta åtminstone. Ska vi? - Vänta, va?
Vi lämnar inte din mamma här. Hon står på en landmina.
- Lyssna på din sexiga vän. - Uppdraget går först, mamma.
- Du lärde mig det. - Jag?
Givetvis inte! Du har inte lärt mig nåt.
Bara att kedjeröka Pall Mall och göra vodka i toan.
Jisses.
Men du kan inte lämna mig här.
Jaså? Ge mig ett enda skäl.
Då får du aldrig veta vem din far är.
- Vänta, vet du det? - Ja.
Vad fan sa du det inte för?
Vet inte, vad vill du att jag säger?
Att jag inte vet hur man är en bra mamma? Seriöst. Se på mig.
Jag försöker slå min egen dotter i allt hon gör helt utan orsak.
För att jag påminner om din bleknande skönhet och oundvikliga död?
Jag står redan på en landmina. Du behöver inte sparka på mig också.
Försiktigt.
- Tack för det. - Fy. Tacka inte.
- Säg bara vem min pappa är. - Just det.
Ja, nej. Jag har ingen aning.
Du ljög för mig.
Det har jag gjort sen du hade blöjor, så...
Det vore skumt att sluta nu.
Jag klarar inte det här.
Mannen är en spion på USA:s ambassad. Ditt jobb är att döda honom.
- Hur? - Med vapnet jag gav dig.
Vapnet?
Det här är en salladsgaffel. Riktigt kass dessutom.
Se på mig.
Jag vill att du tänker tillbaka på alla som har kallat dig värdelös.
- En patetisk loser. - Det här hjälper nog inte.
En könlös, en-testiklad nörd dömd till att nå alla bottnars botten.
Sen använder du den ilskan för att visa dem hur fel de hade.
Stoppord.
E!
- Jisses, bossen. Mår du bra? - Jag har mått bättre, kompis.
Det är århundradets nyhetsscoop.
Men rapporten har ett dumt, långt namn. Kalla den bara Pentagon Papers.
Ja, det låter bra. Jag gillar det.
Jag älskar er, killar. Var rädda om er.
Du och din strippshow.
Det akustiska vapnet är backstage. Slå ut det. Nu!
Är det bara jag, eller är det skitskoj att min mamma är kvar där nere?
Okej, bara jag. Jag fattar.
USA:S JUNIORHANDELSKAMMARE ÅRETS MAN-PRISET, 16 JANUARI 1971
Vad fan gör du här?
Skulle jag missa det, när jag ordnade så du fick det fåniga priset?
Va? Vad är det här?
Jag förberedde några stödord. Snitsade till det lite.
- Nämner kriget här och där. - Jag sa vad jag tycker om det.
Ja, jag vet. Men lita på mig nu.
- Jag trodde att vi hade rett ut detta. - Rett ut vad?
Att jag inte tar order från dig.
AVBRYT UPPDRAGET...
NY PLAN:
"OPERATION ALOHA"
Undertexter: Jessika Johansson