СИЛА КОХАННЯ
Давайте швидко. У мене конференц-дзвінок з Далай-ламою.
А його ота фігня про духовне просвітлення заводить.
Можливо, але його фінансовий звіт - повна маячня.
Та вони у всіх дурні.
Гадаю, ми летимо в Африку з якоїсь шикарної причини.
Може, перейдемо до цього?
Колишній агент «ТіСіБі» днями втік з в'язниці.
Чекай. Ваш спецагент сидів?
Не ми його туди запроторили.
Але ми його й не «не» посадили, якщо розумієш.
- Було б дивно, якби зрозумів. - Він втік завдяки «Синоптикам».
І його віддали Чорним Пантерам.
Дві групи, рішуче налаштовані зруйнувати Америку.
Зупинімо їх.
Узагалі-то ми їх не спинятимемо, ми маємо зловити спецагента-втікача «ТіСіБі».
Ти жартуєш? Тімоті фіговий Лірі?
Узагалі-то Тімоті «Френсіс» Лірі.
Письменник, психолог, загалом крутий чувак.
І нарко-фанатик, якого звільнили з Гарварду,
бо він накачував студентів наркотою.
- Чорт! - Що?
- Я ледь не вступила до Гарварду. - Та не він їх накачував. Це були ми.
Лірі працював на нас,
керував надсекретною програмою дослідження психотропів, «Проєктом Пі».
- Чорт! - Що?
«Проєкт Пі» був унизу, поруч із моїм кабінетом. То це він?
Пониєш пізніше, бо зараз треба його якнайшвидше сюди доставити,
Ніксон теж його шукає.
Ніксон?
Боже. У нього нестримне, пульсуюче, розпухле до посиніння
бажання відтрахати Лірі.
Дякую за прикметники.
Через пропаганду Лірі вживання наркотиків
для Ніксона знайти його - особисте завдання.
- Треба знайти його раніше за Ніксона. - Нащо?
Бо він забагато знає. «Проєкт Пі» - частина дослідження контролю розуму.
Того, яке хтось украв і перетворив на звукову зброю?
- Хтось із В'єтнаму? - Гадаєш, тут Лірі причетний?
Для цього й вигадали жахливі допити, так же?
Гаразд. Знайдете його тут.
Завдяки пристрою стеження, який ми вживили Лірі, знаємо, де він.
Вживили? Хірургічним шляхом?
Знаєш кращий метод?
Ні, це я справді питаю.
Бо багато моїх операцій погано закінчуються.
До речі, на вашому місці я б туди не заходив.
І не через запах.
- Говарде! - Так.
Вам це знадобиться.
Я що, твоя срана секретарка?
- Звучить круто. - Він відстежує сигнал з імплантату Лірі.
Дуже класно.
Що це за кнопки?
Він багатофункціональний.
Може стріляти високоінтенсивним лазером, музику грати,
навіть запрограмований голосом мого тата казати: «Я люблю тебе».
Той придурок того ніколи не казав.
Лірі ховається в посольстві Чорних Пантер.
Зазвичай його добре охороняють,
але сьогодні у Джорджа Клінтона й «Парламент-Фанкаделік» концерт.
Прикольні дурники. Пантер там буде багато.
У посольстві буде мало людей. Ідеальний час, аби викрасти Лірі.
Відколи в Чорних Пантер є посольство в Алжирі?
Отакої. Ми їдемо в Алжир?
Я на секунду.
Що ти, бляха, робиш?
Я, так би мовити, «небажаний гість» в Алжирі.
І це назавжди.
Це вони чітко дали зрозуміти.
А ви знаєте, що ваш напівголий геній щойно вистрибнув з літака?
Що тут знову робить твоя нянька?
Я запросив милу пані Берті обговорити справи Елвіса.
Ага, надіюся, одна з цих справ - дати мені джетпак.
Боже. Ти знову про джетпаки. Заїло платівку.
Ага, і можна було б знайти мені нового секретаря.
АГЕНТ ЕЛВІС
Чудовий день для шоу.
Пішов ти.
Та тут наче 3 000 градусів.
Від поту ще ніхто не помирав.
А оце ні.
Ні.
Через піт тіло показує, що воно на межі смерті. Щоб ти знав.
Ага. І сам бачу.
Може, я не смажитимуся тут, а піду на розвідку в посольство?
Гаразд, лише на розвідку. Не заходь без мене.
Гаразд, гіпертурботливий керівнику. Ясно.
- Сам упораєшся? - Ти за кого мене маєш?
За чоловіка середнього віку, який дві години зачіску вкладає.
Е ні, я таким красенем прокидаюся.
- Вітаю, мила пані. - Чим можу допомогти?
Я до Джорджа.
Джорджа «Доктора Фанкенштейна» Клінтона?
Він мій хороший друг.
А ти хто такий?
- Справді? - Жартую.
На жаль, я знаю, хто ти.
Преслі... Ні, тебе немає у списку.
Не хвилюйся. Ми з Джорджем давно знайомі.
- Як же чудово! Але у списку тебе немає. - Слухай...
Якби ж це був список тих, хто поцупив культуру чорних,
то ти б там точно був.
- Ти про що... - Привіт, Елвісе!
Елвісе! Так, це ти.
Пофанкуймо, братику.
Джордже, друже.
Елвіс на базі!
- А тепер перепрошую. - Постарайся нічого не поцупити.
Це Зара.
Вона й той її блокнот - скалка в дупі.
Але співає вона відпадно.
Берті, знаю, я казав, що запросив вас сюди, аби справи обговорити...
Ага, і брехня ця була відверто жахливою.
Перепрошую?
Справді думаєш, що ти перший, хто привіз мене в північну Африку,
щоб мені в труси залізти?
- Було б справедливо припустити, що так? - Говориш прямо як той четвертий чувак.
Кляті спітнілі долоні. Клятий Алжир.
Кондиціонер. Те, що треба. Боже, обожнюю Чорних Пантер.
Тепліше.
Говарде?
На випадок, якщо ти, дурна голова, уголос кажеш: «Говарде», -
то скажу, що це запис мого голосу, що допоможе чи висміє тебе,
поки ти шукаєш того, хто, схоже, пережив мою операцію з вживлення імплантату.
Ти зміг, Говарде. Ти, бляха, зміг.
Ще тепліше!
Пишаюся тобою.
Тато мені ніколи такого не казав.
Тепер холодніше.
Ще холодніше!
Паскудно ж у тебе виходить! Ти хоч знаєш, що таке температура?
Гаразд, тепер тепліше.
Боже, прямо палає!
Як же гаряче! Кінчай!
Кінчай! Ти в потрібному місці!
А ти ще хто така?
Який чарівний красунчик. Чудово.
Ти що за хрінь твориш?
Хотілося б дещо інше з тобою творити.
Ой! Агов...
Засинай, красунчику.
Гаразд, а це весело.
Агов. Прокидайся.
Докторе Стрейнджлаве, час вставати!
Так, схоже, мозок йому викурило. Мабуть, непогана наркота.
Тю, який слабак.
Боже, мав би у в'язниці трохи схуднути.
Чорт!
Агов, якщо ти живий, то мені дуже шкода.
Чорт. А ти живий.
Тоді слухай. Паскуда ти, що не запросив мене
на ту нескінченну нарко-вечірку, козел.
Здається, зараз хтось буде красти свій наступний хіт.
- Забув, як тебе звати. - Зара.
Заро, прояснімо дещо.
Моя музика - повністю моя.
Від імені всіх чорношкірих скажу - прошу.
Я розумію, куди ти хилиш.
Але послухай,
рок-н-рол, ритм-енд-блюз були ще задовго до моєї появи.
Я знаю, звідки ця музика походить, і я знаю, що не співатиму, як Фетс Доміно,
але я виріс на цій музиці.
Я її люблю, це в мене у крові. Нічого не вдію.
Зворушливо, хоч незграбно й хитро.
У журналі «Джет» є стаття, яка багато тобі пояснить.
Ти, певно, жартуєш.
Хто, бляха, носить із собою журнал зі статтею про себе?
Ґрунтовні люди.
Там багато цікавої інформації.
Сучка! Що сталося з моїм фургоном?
Ага. Якийсь дивний обкурений пацан на нього впав.
Не хвилюйся. Відвезу на СТО! Буду за хвильку.
За що? Що, у біса, таке «хвилька»?
Оце круто, Чорні Пантери. Боже, ви мене розумієте.
Чорт, чай просто чудовий.
Місцеві звуть це Магрибський чай. Знав, що вам сподобається.
Ой, які ми ми надто зухвалі.
Ваше досьє досить детальне.
У мене є досьє?
У всіх є досьє.
- Нащо... - У всіх.
Абсолютно у всіх.
- Наскільки велике? - Досить велике.
Товстеньке таке?
- Ми ж зараз про досьє? - Що?
Щось мені здається, що в нас тут очевидна метафора. Байдуже.
Може, ми...
Ти справді думаєш, що я піду з тобою в номер в якомусь невідомому готелі?
У справі треба зайти.
А ви не хочете в будь-який номер чи лише в цьому готелі?
А ти вгадай.
- Ти не жартувала, що піт убиває. - Йолопе, не допомагаєш.
Нам треба негайно валити.
Де ти взяла фургон?
Там, де і його.
Якого біса?
Ти вже забрала Лірі?
Гадаю, ти хотів сказати: «Дякую».
Чудова робота. Але ти таке шоу пропустила.
Побазікав з Джорджем, прийде побачитися з Присціллою і малою.
Так. Клас.
Я видерлася на будівлю, викрала дорослого мужика, знесла його з другого поверху.
- Але можемо про тебе побалакати. - Агов. Що ти робиш?
Це моя репліка.
Ти тепер крадеш наших білих?
Технічно, вона вкрала.
Ці чуваки шукають фургон чи Лірі?
Чи цю купу зброї в багажнику?
Обирай.
Якої ще зброї?
Йолки.
Може, скажеш дружкам, щоб заспокоїлися?
Не дивися так. Самі почали. Прийшли на нашу суверенну землю.
- Яку землю? - У посольство.
Ми - уряд у вигнанні, який бореться з репресивною системою Америки.
Проповідуй, сестро.
Не роби так.
Так. Вибач.
Антуане!
Радий вас бачити, командире.
І я теж тебе, друже.
Зараз повернуся.
- Це ще що таке? - Біле носороженя, вимираючий вид.
Та я розумію. Чого воно тут?
Це на вечерю.
Перепрошую?
Читав у досьє, що ви любите екзотичні страви,
тож я вирішив найняти приватного кухаря,
щоб ми разом змогли спокійно повечеряти,
пожовуючи цього малого дружка.
- Визнаю, звучить романтично. - Дякую.
А ще звучить капець як божевільно! В тебе мізки через лисину вже вилізли?
Так, але ж «екзотичні страви»!
Так, це жаб'ячі лапки, може, суші, придурку.
Що ж, для цієї інформації вже запізно.
Я 20 штук за нього відвалив!
А це дорівнює понад сотні тисяч у 2022-му,
якщо безпричинно порівняти грошовий еквівалент.
Чорт.
- Гаразд, годі з мене цієї фігні. - Ану не стріляй у моїх друзів.
У тих друзів, що хочуть нас у кювет звести?
Не мене, а вас.
Ти знаєш, що таке аварії?
А ці нові придурки хто такі?
Не знаю. Але точно не Чорні Пантери.
У тих стріляй скільки завгодно.
Чорт забирай! Ми тепер без кондюка!
Зараз це не головне.
Відколи це?
Жени до клятого літака.
І їдь рівненько.
Чекай. Знаєш, як цим користуватися?
- Гадаю, так. Приблизно. - Не це я хотів почути.
Спокійно. Просто цілишся і стріляєш.
Що тут складного?
Складніше, ніж здається, гадаю.
Шрам точно лишиться.
З вами все добре?
Агов. А Лірі, бляха, де?
- Ці дурні, певно, його забрали. - Чорт.
Треба подзвонити командиру.
І що скажемо? Що обісралися,
підірвали його клятий літак і загубили нарко-дружка?
Гаразд. Не дзвонимо.
Так. Твій план ліпший.
У тебе ще є трекер?
Холодно!
Як же холодно.
Геть не знаю, нащо я оце стараюся!
Якого біса ти робиш?
Скуштуйте кебаб. Він божественний.
- Через твої огидні пальці так не здається. - Порадуйте мене, Берті.
Брехати не буду, м'ясце й справді смачне.
Так?
А тепер так само радісно сприймайте новину, що за нами стежать.
- Що? - Четверта година.
Хлопець у кепці і його дружки, шоста й восьма.
Не озирайтеся.
То нащо ти мені сказав, де вони стоять?
Гаразд. Тут маєте рацію.
Трекер вказує, що Лірі там, десь на тій субмарині.
Чудово! Срана битва на субмарині?
- От на таку шпигунську хрінь я і чекав. - Думаєш про те, що і я?
Хіба ти теж думаєш, чому в мене немає субмарини.
Ні, я про це.
УСЕ ДЛЯ ДАЙВІНГУ
Ти залишишся тут.
Та ну нафіг? І це не через те, що чорні ніби-то не вміють плавати.
Це через те, що ви, бляха, подуріли.
Слухай, а ти ж наче як розумничка.
Чому тобі тут узагалі стирчати? Ти ж іще мала.
Дякую, Білий татусю.
Справді. Тобі час їхати додому.
Якраз про це й думаю. Піду далі співати.
Джордж про це згадував.
Я офігенно співаю.
І тебе теж переспіваю.
Низька в тебе планка.
Як схочеш серйозно цим займатися - дзвони.
А це тобі на квиток додому.
Знаєш, через тебе мене кілька разів мало не вбили.
Ну й ти точно не хочеш, щоб я комусь про це розказала.
За життя.
- Чим можу допомогти, хлопці? - Віддай носорога.
Ага. Але спершу в дупу сходіть.
Негайно.
Гадаєш, що можеш мене обдерти догола на побаченні?
Яке, до речі, проходить не дуже.
Гаразд. Хочете його? Щасти вам,
бо я зараз цього малого прикінчу!
Господи!
Ні!
Ні, друже, чекай.
Зараз його рідкісні мізки забризкають ці кляті стіни!
Годі. Спокійно.
Не треба цього робити.
Знаєш? Маєш рацію. Ось, лови.
Трясця твоїй матері!
А тепер ще раз. Думаєш, можеш мене обікрасти?
Я не цього хотів. Ми просто хотіли його врятувати.
- Що? - Ми з «Грінпісу»!
Клянуся! Прошу, не стріляй!
Гаразд, перш ніж ви щось скажете, ми ж обоє знаємо, що я не міг цього знати.
Ну все.
Я валю звідси.
Та ну. Ви не можете так просто піти.
Дивіться, ми з малим подружилися.
Стає тепліше.
Чорт забирай.
Зброю віддай-но.
Краще руками помахай. Спантеличиш їх насмерть.
Боже. Досі?
А тепер глянь сюди.
Господи Ісусе.
- І нащо їм це все? - А тут просто пожежа!
- Усе палає! Так! - Чорт. Та вимкни його.
- Сам вимкни. - Пішов ти, тату! Я переміг!
Ти помер! А я живий!
Пішов ти, тату! Так! Так гаряче!
Уперед!
- Чорт, ідемо під воду. - Це називають «занурюємося».
- Що? - «Іти під воду» - це типу тонути.
- А яке з них означає «ми в дупі»? - Торпедні апарати.
Зрозуміла.
- Що? - Тепер він прокидається.
Я так довго не витримаю.
Тобі краще піти слідом.
Не хвилюйся. Багатофункціональний, пам'ятаєш?
Ось! Саме так!
Саме тому мені й потрібна клята субмарина!
На якій я була б зараз не проти опинитися.
- Ти знущаєшся? - Що?
Та штука нам потрібна.
Іди ти, я імпровізував.
Якби ми це повернули, то й про підірваний літак забули б.
Повір тому, у кого є літак. Так ніхто б не забув.
Малюки, набазікалися?
Посміхнися, ти сраний...
Чудовий човен.
Позичила. Подумала: вам не завадить допомога.
Так. Дякую за допомогу.
Що ж, генію, мертвий ти моїй кар'єрі ні до чого.
- Проповідуй, сестро. - Усе одно ні.
Гаразд.
АЛЬТАМОНТ, АЛЖИР
МАЛЮНОК А
Переклад субтитрів: Павло Дум'як