Bjarke.
Det var ikke for… Altså…
Jeg syntes, det var synd for hende, at hendes far…
Hvad? Kom nu, Bjarke. Sig, hvad du ved.
Jeg har brug for at vide, hvor hun er. Fortæl alt, hvad du ved om hende.
Er I med?
Hun var jo bare et barn. Glad og social.
-Nysgerrig. Det var hun altid. -…så stor. Og nu er den bare sådan…
Se der.
Også den dag i mosen.
-Kom og se. -Ad.
Hun var så optaget af naturen, af fuglene og selvfølgelig gøgeungen.
Nu dør der en til.
-Nej! -Nej, ad!
Men det var, som om der skete noget med hende, da politiet kom.
Hvad? Kom nu, Bjarke!
Drengen havde været væk i flere uger.
Det stod i alle aviser. Alle talte om det.
Så du andet? Hørte du noget?
Nej, det gjorde jeg ikke.
Men hvad så?
Jeg syntes bare, hun havde en underlig reaktion.
-Er han død? -Ej, piger. Kom.
Er han?
Så du tror, at Thea vidste, at hendes far havde slået Daniel ihjel?
Jamen, det var bare det der, hun havde gjort.
Hvad havde hun gjort?
-Kom, Thea. Vi går ind i bussen. -Nej. Jeg kan ikke finde min taske!
-Jeg kan heller ikke finde min. -Jeg finder den.
Okay. Kom, piger. Find en plads.
Hun havde nærmest korsfæstet den.
Så du troede, at det var Thea, der havde korsfæstet gøgeungen?
Ja, måske.
-Hvorfor sagde du intet til politiet? -Det hele handlede jo om drengen.
Og det der med gøgeungen… Det var jo det mindste.
Du kunne have sagt noget senere. Du har vidst det i alle de år.
Undskyld.
Jeg skal bruge et billede af Thea.
-Kan du klare det? -Jeg tror, vi har et på kontoret.
Kom. Så vis mig det.
Men hvorfor er det så vigtigt nu? Hvad er det, hun har gjort?
-Hey! -Hej.
Hvor er mor?
Det ved jeg ikke.
Skulle vi ikke spise sammen?
Hun ville lave ossobuco.
Det kan hun sgu da ikke nå nu.
Hvad?
Du har ringet til Marie Holst. Jeg kan ikke…
Hun tager den ikke.
Måske er hun sammen med Signe.
Hej, Thor.
Nej, det er fint. Du må altid ringe. Hvad så?
Nej, jeg er på vej til en jobsamtale, så du må lige krydse fingre.
Hvorfor spørger du?
Nå? Ej, det var da mærkeligt. Tror du ikke, hun kommer om lidt?
Hun sagde ikke, hvad hun skulle tidligere?
Næh.
Men hun lød faktisk lidt trist, da jeg talte med hende sidst, synes jeg.
Men hun ville ikke rigtig tale om det. Hun havde nok bare brug for lidt luft.
Men jeg skal nok give besked, hvis jeg hører fra hende, ikke?
Hvis du hører noget, må du godt give besked.
-Det skal jeg nok. -Det er godt.
-Ingen grund til bekymring, Thor. -Nej.
-Okay? -Ja.
-Det er godt. Hej. -Vi ses.
Jeg er virkelig ked af det her, Marie.
Det var slet ikke sådan her, det skulle gå.
Vi…
Jeg synes jo, vi har haft det så fint sammen.
Jeg…
…føler,
at dig, Molly og Thor…
…er min familie.
Hvis du for fanden bare havde givet slip.
Nå.
Du skal forstå, at jeg var nødt til at gøre det.
Det var Emmas skyld, at min familie faldt fra hinanden.
Jeg var nødt til at slå hende ihjel.
Efter farens død i fængsel tog Thea sin mors polske pigenavn, Novak,
og flyttede væk fra byen.
Billedet er taget, lige før hun flyttede.
Efter et par år dukkede hun op på ungdomsinstitutionen Bakkegården.
Og derfra forsvinder alle spor. Både af Thea Staal og Thea Novak.
Men alt tyder på, hun er taget ned til sin mor i Polen.
-Så må vi få assistance fra Europol. -Jeg har talt med dem. De er i gang.
Super arbejde, Hess. Tak. Vi tager den herfra.
Vent…
Sandra og Hess har fundet DNA-prøver, der beviser,
at Thea stod bag drabene på Zara Solak, Andreas Lund og Emma Holst.
-Kender vi hendes motiv? -Ikke endnu.
Men hun fik nok Peter Hougård og Ditte Kølsters død til at ligne selvmord.
Hun var til stede på kroen. Præcis ligesom Hess sagde.
-Og hendes DNA var på øksen. -Tak, Sandra.
Lad os fokusere på at finde hende.
Find ud af, hvem Thea Staal er i dag. Hvorfra kendte hun sine ofre?
Vi skal finde hende, før hun slår flere ihjel.
Du ringede for at høre om Thea Staal.
Ja. Mark Hess, Københavns Politi.
Agnete Munk. Daglig leder her på stedet.
Jeg har hendes journal her.
Jeg var lige startet som pædagog, da hun blev afleveret.
Thea var den roligste og kærligste pige.
Men det var ikke en nem tid for hende.
-Talte hun nogensinde om sin far? -Nej, aldrig.
Hun fortalte mig, at de spyttede efter hendes mor på gaden.
Råbte, at hun måtte have vidst, hvad der foregik og burde have grebet ind.
Pludselig en dag var hendes mor væk.
-Rejst tilbage til Polen. -Og så blev hun anbragt her? Thea?
Her er et billede af hende.
Fandt hun nogensinde en familiepleje?
Desværre. Det ville ellers have været godt for hende.
Jeg skal vide, hvor hun kan være taget hen, eller hvor hun opholder sig nu.
Er der noget i journalen, der kan indikere det?
-Jeg ved ikke lige, hvad det skulle være. -Må jeg kigge den igennem?
-Det er jo fortroligt. -Ja, det ved jeg godt.
Vi var så unge, da vi mødte hinanden.
Ret hurtigt efter fik vi drengene.
Marcus…
…og Mathias.
Vi havde det så dejligt sammen.
Roy og jeg.
Indtil din liderlige datter begyndte at kneppe med ham!
Ægteskabet er helligt. Fatter din familie ikke det?
Vil du ikke lade være?
Hvad sker der for dig?
Hun ville ikke forsvinde uden at sige noget.
Måske havde hun en aftale, hun havde glemt.
Jeg tjekker hendes kalender.
Molly.
Godt. Jeg har lige talt med Europol.
Thea Novak flyttede til Kraków og arbejdede under et rent polsk navn.
Juliana Stasiak.
Når jeg søger på navnet, så finder jeg en dansk vielsesattest.
Juliana Stasiak blev gift med en Roy Bohm-Møller i 2012
og hedder nu Signe Bohm-Møller.
Ved du, hvor det er taget henne?
Måske ude ved familiens sommerhus?
Altså der, hvor faren begik sine overgreb?
Blev hun ved med at tage derud?
Når vi ikke kunne finde hende, var hun taget derud for at få ro i sit hoved.
To sekunder.
-Sandra, hvad så? -Vi har hendes navn og adresse.
Hæng lige på, Sandra. Jeg låner det her.
Og send mig adressen til sommerhuset.
Okay, lad mig høre.
Signe Møller, 40 år. Tidligere gift med nu afdøde Roy Bohm-Møller.
Gæt, hvor hun har arbejdet.
Som familieterapeut i Center for Familieret.
Jeg får bekræftet, hun kender ofrene derfra.
Hun er ikke på bopælsadressen, men jeg ser, om noget kan pege os i en retning.
Perfekt. Send adressen, så kommer jeg straks.
-Det går sgu ikke. -Hvad snakker du om?
Foldager siger, du skal til debriefing.
Nej! I havde ikke fundet hende, hvis det ikke var for mig.
Hess. Du var til Naias begravelse i dag.
Vi har talt med naboerne. Hun holder sig mest for sig selv.
Hilser pænt, men ikke mere end det.
Ingen har set hende, og ingen ved noget.
Jesper, tag fat i alle steder, hun har været ansat.
-Hør, om de ved, hvor hun kan være. -Ja, modtaget.
Foldager.
Prøv at se. Selvfølgelig har hun flere.
Gennemsøg dem. Se, om du kan finde hendes computer. Vi skal finde hende nu.
Ja.
Ej, stop nu. Kom nu.
-Jeg tager den lige. To sekunder. -Lad nu være. Jeg får kørekort…
-Hallo? -Hej, Le. Det er mig.
-Hey. -Hvad så?
Altså, hvor… Hvor er du henne?
Øh. Hjemme hos Esther.
-Hjemme hos Esther? -Ja. Vi er lige blevet færdige med gravøl.
Jeg vil bare høre, hvordan du har det.
Og jeg ville bare lige sige,
at det var en rigtig fin begravelse i dag.
Altså, du var der jo ikke. Du gik.
Ja.
Ja, det er jeg ked af. Det…
Jeg vil gerne ses. Hvis du vil.
Du skal ikke bekymre dig om mig. Jeg klarer mig.
Det ved jeg godt. Men jeg vil gerne se dig.
Skal vi ikke det?
Tag nu bare hjem, Hess. Du kan ikke komme og gå på den der måde!
-Det er politiet. -Politiet?
-Kør ind til siden. -Min mor går amok.
Også min.
Må jeg se dit kørekort?
Tak for det.
Hvad i alverden tænker du på, Le?
Du er ikke min far!
Bland dig udenom.
Jeg savner min mor.
Det gør jeg også.
-Jeg føler, jeg kender hende. -Hvorfra?
-Jeg synes bare, hun ser bekendt ud. -Okay.
Nå, men i rapporten for ulykken står der,
at de kørte frontalt ind i en lastbil på vej til fodbold med deres to drenge,
og at faren og drengene blev dræbt på stedet.
-Men Signe Møller overlever. -Ja.
Efterfølgende lå hun indlagt i flere uger. Hun modtog også psykiatrisk behandling.
Og i afhøringen siger hun, at hun havde et skænderi med sin mand, mens han kørte.
Han ville åbenbart skilles.
Det er bare mærkeligt. Hendes børn dør i 23,
men hun vasker stadig tøjet og udfylder familiekalenderen.
Overalt i huset er der nye spor efter dem.
Okay, så hele Signes familie dør, og kort tid efter slår hun Emma ihjel.
Jeg ved, du har overvejet at tage dit eget liv,
for det har du fortalt i sorggruppen.
Jeg ved bare ikke helt hvordan.
Ville du tage en overdosis?
Det er jeg lidt i tvivl om.
Hvad synes du selv?
Signe. Hør lige, hvad jeg siger til dig.
Jeg er din ven. Ikke?
Jeg kender dig så godt. Og jeg forstår dig.
Jeg ved også, hvordan det er at miste
og være i sorg. Ikke?
Og man kan ikke kontrollere sine følelser, og man ved ikke, hvad man gør.
Og så gør man dumme ting. Det forstår jeg godt.
Signe, vi har så meget tilfælles.
-Vi har delt så meget. -Ja.
Ja. Ja, det har vi.
Ja.
Jeg kan stadig huske den første dag, du troppede op i sorggruppen.
Jeg vidste jo slet ikke, det ville virke med en flyer i postkassen.
Du var så ked af det.
Og det hjalp mig virkelig også
at lære dig at kende
og komme tæt på dig.
Jeg kan hjælpe dig.
Men nu har du ødelagt det hele.
Nu må jeg finde på en løsning.
Nej. Signe! Signe, du kan ikke undvære mig. Du har kun mig!
Det passer ikke. Jeg har stadig Thor og Molly.
Du er syg!
Er du typen, der vil gå ud i mosen og drukne dig selv?
Det er det, du gør.
Du skal holde dig fra mine børn!
"Kære Molly, kære Thor. Det her er det sværeste, jeg har skullet skrive,
og det gør ondt helt ind i hjertet, at jeg må forlade jer, mine dejlige unger."
Hun har ikke skrevet det der! Hun ville aldrig kalde os "unger."
Nej. Jeg ringer til politiet. Kom her.
Ja?
Gunna har lavet te og småkager.
Ved du hvad, Le? Jeg er sikker på, vi tre nok skal få det hyggeligt sammen.
Mhm.
Hvad siger du til, at vi måske i næste uge kører ud
og handler nogle ting? Så kan du indrette værelset, som du vil have det.
Det vil jeg gerne.
Hvad med alle mors ting?
De er jo dine nu.
Jeg tror, vi opmagasinerer dem. Så kan du få dem med dig, når du flytter hjemmefra.
Men hvis der er noget, du vil have, så henter vi det naturligvis.
Tak.
Jeg ved, det er svært, Le, men vi skal nok finde ud af det.
Mhm.
INGEN INTERNETFORBINDELSE
Foldager?
Signe Møller har videooptagelser af alle de børn,
der gik i fællesterapi hos hende i Center for Familieret.
Og de er der fandeme alle sammen. Zara Solaks datter, Andreas Lunds søn
og Hougård-parrets to døtre.
Hvem er det, du sidder med der?
-Det er mig. -Mhm.
Jeg kan godt forstå, du er ked af det, Aska. Og at du er vred på din mor.
Det er også hendes skyld, at din familie er blevet ødelagt.
Det var faktisk ikke særligt pænt gjort. Synes du vel?
Signe virker nærmest sygeligt optaget af forældrenes skilsmisse og utroskab.
Det er Foldager.
Ja. Okay. Jeg kommer, så snart jeg kan.
-Marie Holst er meldt savnet. -Hvad?
Hendes familie kan ikke få fat på hende. De talte med hendes veninde.
-Det virker til… -Fuck. Det er jo hende.
Nu ved jeg, hvor jeg har set hende. Signe Møller er Marie Holsts veninde.
-Hun var med på stationen den dag. -Er du 100 % sikker?
Ja, for jeg tænkte, det var underligt, hun havde sin veninde med.
Få fat på Hess. Fortæl ham, at Signe Møller stadig er på fri fod,
og at Marie Holst er meldt savnet og muligvis er i fare.
Jeg kan ikke få kontakt til ham.
Jeg har informeret ham løbende, men nu svarer han ikke.
Så må du prøve igen.
Jeg tager over til Marie Holst og taler med hendes familie.
Du har ringet til Mark Hess…
-Hej. -Hejsa.
Jeg ved ikke, om jeg er faret vild. Er det Ternevej, det her?
Ja.
-Og er det nummer 12? -Ja, det er nummer 12.
Er det dig, der ejer huset?
Nej, jeg lejer det bare et par uger.
-Hvad drejer det sig om? -Jeg kommer fra politiet. Jeg leder efter…
Nej, for helvede! Er det, fordi jeg bor her om vinteren?
Jeg spurgte, om det var et problem, men de sagde, huset har helårsstatus.
Jeg burde have været mere opmærksom. Ejerne er fra Polen.
Fra Polen? Okay. Og hvordan har du været i kontakt med dem?
Jeg har været i kontakt med et udlejningsselskab.
Hvorfor? Hvad drejer det sig om?
Jeg efterforsker en kriminalsag.
Nå? Ej, hvor ubehageligt. Jeg håber ikke, det er noget alvorligt.
Hvad er dit navn?
-Jeg hedder Julia. -Julia?
Julia hvad?
Har du noget ID, jeg må se?
Ja.
Må jeg kigge indenfor et øjeblik?
Selvfølgelig. Kom ind.
-Hvis jeg også må se noget ID på dig. -Ja, det kan du tro.
Undskyld, hvis her roder lidt. Jeg er midt i en skilsmisse.
Er det dine fugle?
Nej! Nej, dog ikke.
Må jeg spørge… Sagen der. Hvad er der sket?
Jamen, det involverer de tidligere ejere, familien Staal.
Thøger Staal, hed faren. Amatørornitolog, i øvrigt. Det forklarer fuglene.
-Nå, okay. -Datteren hed Thea.
Thea Staal. En ret grim sag.
Ad. Nu får jeg det mærkeligt ved at være her, kan jeg mærke.
Ja.
-Måtte jeg se det ID? -Ja, selvfølgelig.
Da de ejede det, var der også et skur på grunden. Er det her stadig?
Nej, det er her ikke mere.
Og mosen ligger…
Mosen ligger derovre.
Må jeg gå derned og kigge bagefter?
Ja, selvfølgelig. Du føler dig bare fri.
-Tak. -Nå. Jeg kan ikke lige finde min pung.
Jeg tror, den er herude.
Du må undskylde, hvis jeg er lidt distræt. Øh.
Det er bare skilsmissen. Det har været hårde uger. Er du gift?
-Nej. -Klogt valg.
Man hører om, at skilsmisser er rædselsfulde, men man forstår ikke helt,
hvor voldsomt det er, før man selv står i det.
Du talte med din mors veninde Signe?
-Øh, ja. -Hvornår var det?
Det ved jeg ikke. Tre timer siden, måske.
-Sagde hun, hvor hun var på vej hen? -Hvorfor?
Vi skal vide, hvor Signe er. Jeg vil have det nummer, du ringede til.
Hvorfor er du så optaget af Signe? Det er min mor, der er væk!
Tælle til en, tælle til to
Hønen går ikke Med strømper og sko
…og fire er nemt
Æg bli'r til røræg Når hønen bli'r klemt
Hvad fanden?
-Har du fået fat i Hess? -Han svarer stadig ikke.
Men hans bil er parkeret i det område, som Signes opkald med Thor kom fra.
Ikke så langt fra Staals sommerhus.
-Jeg troede, det var revet ned. -Kun skuret. Huset står stadig.
-Send adressen. Vi skal have et hold ud. -Ja.
Er du en trold Får du børn med en heks
Nu kommer jeg!
Giv lyd.
Hvor er du?
Giv lyd.
Kukkuk.
Hvor er du?
Du har ringet til Mark Hess. Jeg kan ikke tage den lige nu.
Læg venligst en besked.
Hej, Hess.
Jeg ville bare lige sige, at…
Vil du ikke være sød at ringe tilbage?
Hej, hej.
Fundet.
-Hej, Le. -Hej.
Tak.
-Det er en flot sten. -Mhm.
Er du kommet for at sige farvel?
Der er noget, jeg vil vise dig først.
Hvis jeg må.
-Mhm? -Mhm.
Hvornår kommer du hjem?
Anklagemyndigheden er ved at undersøge, om jeg skal sigtes for drab.
-Hvad? -Mhm.
Men du reddede jo ham politibetjenten.
Ja. Det er også… Det er lidt kompliceret.
De vil jo nok hævde, at jeg ikke kun handlede i selvforsvar.
Så det betyder, at jeg nok skal i fængsel.
Hvor længe?
To, maks. tre måneder. Der er noget, der hedder "formildende omstændigheder."
Okay.
-Så du er ude, når jeg bliver student? -Ja, det er jeg.
Jeg tænkte nemlig på noget.
Må jeg godt
tage Emmas studenterhue på, når jeg er færdig?
Så hun ligesom er med.
Ja. Selvfølgelig må du det, skat.
-Det er en god idé. -Ja.
Nu skal du jo lige bestå først.
-Ja. -Skal du holde studenterfest?
Nej, det tror jeg ikke. Det er der så mange, der gør.
Velkommen til.
Er det din?
Ja.
Altså, har du købt den?
Ja, det har jeg.
Her er godt nok meget plads.
Jeg tænkte, du måske også havde lyst til at være her. Nogle gange.
Hvad mener du?
Kom og sid her.
Jeg stopper i Europol.
Og så skal jeg have et arbejde her i Danmark.
Og så tænkte jeg, om du havde lyst til at bo her sammen med mig.
Og du må gerne… Du må gerne være førstevælger på værelset, hvis du vil.
Skal jeg dele det med Johnny Margrethe?