Bjarke.
Nechtěl jsem…
Jen mi jí bylo líto, že její otec…
Co? No tak, Bjarke, řekněte, co víte.
Musím zjistit, kde je.
Řekněte mi všechno, co o ní víte.
Jdete?
Byla ještě dítě. Veselá a společenská.
- Zvídavá. Odjakživa. - Takhle velký. Sem.
- Podívejte. - I toho dne v bažinách.
- Pojďte se podívat. - Fujky.
Fascinovala ji příroda,
ptáci a samozřejmě malá kukačka.
Teď umře další.
- Ne! - Fuj!
Ale jako by se v ní něco změnilo, když se objevila policie.
Co?
No tak, Bjarke.
Ten kluk se pohřešoval týdny.
Bylo to ve všech novinách.
Všichni o tom mluvili.
Viděl jste nebo slyšel ještě něco?
Ne, nic.
A co potom?
Jen mi přišlo, že reagovala divně.
Je mrtvý?
Pojďte, holky.
Je?
Takže myslíte, že Thea věděla, že Daniela zabil její otec?
No, jde o to, co udělala.
Co?
- Pojď, Theo. Nastupujeme. - Ne, nemůžu najít aktovku!
- Já ji taky nemám. - Najdu je.
Pojďte, holky. Najděte si místo.
V podstatě ho ukřižovala.
Takže jste si myslel, že to kukaččí mládě ukřižovala Thea?
Jo. Možná.
- Proč jste to neřekl policii? - Řešil se ten kluk.
Ta věc s kukačkou mi oproti tomu přišla zanedbatelná.
Mohl jste něco říct později.
Víte to celé ty roky.
Omlouvám se.
Potřebuju fotku They.
Zařídil byste to?
Možná bude v kabinetu.
Pojďte, ukažte mi ji.
Ale proč na tom teď tolik záleží? Co udělala?
JEDNA, DVĚ
Ahoj!
Čau.
- První soutěžící? - Ano.
Dobře.
Dobré ráno všem.
Dobré ráno.
Váš první úkol bude…
Kde je máma?
Nevím.
Neměli jsme večeřet spolu?
Chtěla dělat ossobuco.
To nemůže stihnout.
Co?
Dovolali jste se Marie Holstové. Teď nemů…
Nebere to.
Možná je se Signe.
Ahoj, Thore.
Ne, to nic. Mně můžeš volat kdykoli.
Co se děje?
Ne, jsem na cestě na pracovní pohovor, tak mi drž palce.
Proč se ptáš?
Aha?
To je zvláštní. Určitě se brzy vrátí.
Neříkala, co má v plánu?
Ne.
Ale zněla trochu sklesle, když jsem s ní mluvila naposledy.
Nechtěla o tom mluvit.
Asi jenom potřebovala na vzduch.
Ale dám ti vědět, kdyby se ozvala, ano?
Kdyby ses něco doslechl, dej vědět.
- Jasně. - Dobře.
- Není důvod k obavám, Thore. - Jasně.
- Dobře? - Jo.
- Fajn. Ahoj. - Měj se.
Opravdu moc mě to mrzí, Marie.
Takhle to dopadnout nemělo.
My…
Myslela jsem, že nám spolu bylo fajn.
A…
cítím, že…
ty, Molly a Thor…
jste moje rodina.
Mělas to sakra nechat být.
Musíš pochopit, že jsem to musela udělat.
Emma mohla za to, že se mi rozpadla rodina.
Musela jsem ji zabít.
Když jí táta umřel ve vězení,
vzala si Thea matčino dívčí jméno, Novaková, a opustila město.
Fotka je z doby, než se odstěhovala.
Později se ocitla v ústavu pro mládež Bakkegården.
A pak zmizela. Jak Thea Staalová, tak Thea Novaková.
Ale všechno nasvědčuje tomu, že odjela za matkou do Polska.
- Požádáme o pomoc Europol. - Mluvil jsem s nimi, vědí o nás.
Díky, Hessi. Dál to přebíráme my.
Ale…
Sandra s Hessem našli vzorky DNA, které dokazují,
že Thea stojí za vraždami Solakové, Lunda a Holstové.
- Známe její motiv? - Zatím ne.
Ale nejspíš naaranžovala smrt Hougårda a Kølsterové jako sebevraždu.
Byla v hostinci, přesně jak říkal Hess.
A její DNA byla na sekyře.
Děkuji, Sandro.
Soustřeďme se na její nalezení.
Zjistěte, kdo je Thea Staalová dnes.
Odkud znala oběti?
Musíme ji najít, než zabije znovu.
JEDU DO TOHO ÚSTAVU PRO MLÁDEŽ
O VŠEM MĚ INFORMUJ!
Volal jste ohledně They Staalové.
Ano. Mark Hess, kodaňská policie.
Agnete Munková, ředitelka ústavu.
Tady mám její složku.
Když sem přišla, začínala jsem tu jako vychovatelka.
Thea byla moc klidná a laskavá.
Ale měla to těžké.
Mluvila někdy o svém otci?
Ne, nikdy.
Vyprávěla mi, že lidi na její matku na ulici plivali.
A křičeli, že věděla, co se děje, a měla zasáhnout.
Jednoho dne její matka zmizela.
- Vrátila se do Polska. - Potom Theu umístili sem?
Tady je její fotka.
Byla někdy v pěstounské péči?
Ne. Ale bývalo by jí to prospělo.
Musím vědět, kam mohla jít nebo kde by mohla být teď.
Je v její složce něco, co by mi pomohlo?
- Nevím, co by to mělo být. - Můžu se podívat?
Je to důvěrné.
Ano, já vím.
Poznali jsme se hodně mladí.
Brzy jsme měli kluky.
Marcuse…
a Mathiase.
Byli jsme spolu moc šťastní.
Roy a já.
Dokud s ním nezačala píchat tvoje nadržená dcera!
Manželství je posvátné.
Tvoje rodina to nechápe?
Slovesa jsou slova jako machen, dělat, gehen, jít…
Můžeš to vypnout?
Co ti je?
Jen tak by nezmizela.
Možná měla schůzku.
Kouknu do kalendáře.
Časování slovesa v přítomném čase.
Vezmete kořen…
MILÁ MOLLY A THORE, TOHLE JE TO NEJTĚŽŠÍ, CO JSEM KDY NAPSALA.
RVE MI SRDCE, ŽE VÁS MUSÍM OPUSTIT.
Molly.
MÍ MILÁČKOVÉ…
Fajn. Mluvila jsem s Europolem.
Thea Novaková se přestěhovala do Krakova a pracovala pod jménem Juliana Stasiaková.
Když jsem to jméno hledala, našla jsem dánský oddací list.
Stasiaková si vzala v roce 2012 muže jménem Roy Bohm-Møller
a teď je Signe Bohm-Møllerová.
Víte, kde je to focené?
Možná na rodinné chatě?
Kde docházelo ke zneužívání?
Pořád tam jezdila?
Když jsme ji nemohli najít, jezdila si tam vyčistit hlavu.
Moment.
- Sandro, tak jak? - Známe její jméno a adresu.
Vydrž, Sandro. Musím si to půjčit.
A pošlete mi adresu té chaty.
Tak povídej.
Signe Møllerová, 40. Byla vdaná na zesnulého Roye Bohm-Møllera.
Hádej, kde pracovala.
Jako terapeutka na Úřadu rodinného práva. Odtud asi znala oběti.
V místě bydliště není, ale snad nás k ní něco nasměruje.
Skvěle. Pošli adresu, hned jedu.
To nepůjde.
- O co jde? - Foldagerová tě posílá na debrífink.
Ne! Beze mě byste ji nikdy nenašli.
Hessi.
Dneska jsi byl Naie na pohřbu.
Mluvili jsme se sousedy. Převážně se drží stranou.
Vždycky pozdraví, ale nic víc.
Nikdo ji neviděl, nikdo nic neví.
Jespere, zkuste předchozí zaměstnavatele, jestli ji někdo neviděl.
- Jdu na to. - Foldagerová.
Podívejte. Samozřejmě jich má několik.
Prohledejte je. A najděte její počítač. Musíme ji najít.
Jo.
Nech toho. No tak.
- Musím to vzít, moment. - Neboj, brzy dostanu řidičák.
- Haló? - Ahoj, Le. To jsem já.
Ahoj.
Co se děje?
Kde teď jsi?
Doma u Esther.
U Esther?
Jo, teď skončilo smuteční posezení.
Chtěl jsem slyšet, jak ti je.
A říct ti,
že to byl dneska krásný pohřeb.
Vždyť jsi tam nebyl. Odešel jsi.
Jo.
Já vím, omlouvám se. Je to…
Rád bych tě viděl. Jestli chceš.
O mě se bát nemusíš. Zvládnu to.
Já vím. Ale i tak bych tě rád viděl.
Co ty na to?
Jeď domů, Hessi. Nemůžeš se takhle objevovat a mizet.
ADRESA CHATY: TERNEVEJ 12, ØSTBY. ZDRAVÍ AGNETE, BAKKEGÅRDEN
To je policie.
Policie?
- Zastav. - Máma bude šílet.
Moje taky.
Řidičský průkaz, prosím.
Děkuju.
Co tě to napadlo, Le?
Nejsi můj táta!
Starej se o sebe.
Stýská se mi po mámě.
To mně taky.
- Mám pocit, že ji znám. - Odkud?
- Je mi povědomá. - Dobře.
Podle zprávy o nehodě
došlo k čelní srážce s náklaďákem, když jeli s kluky na fotbal.
Otec i chlapci zemřeli při nárazu.
- A Signe Møllerová přežila. - Jo.
V nemocnici byla několik týdnů. Taky se léčila na psychiatrii.
Vypověděla, že se s manželem hádala, když řídil.
Chtěl se rozvést.
Je to zvláštní. Její děti zemřely v roce 2023.
Ale pořád jim pere a aktualizuje kalendář.
Jsou tu známky jejich přítomnosti.
Takže Signe umře celá rodina a krátce nato zabije Emmu.
Vím, že jsi uvažovala, že si vezmeš život. Řekla jsi to na skupině.
Jenom nevím jak.
Předávkovala by ses?
Tím si nejsem jistá.
Co ty na to?
Signe, poslouchej, co řeknu.
Jsem tvoje kamarádka, ne?
Dobře tě znám.
Chápu tě.
A vím, jaké to je, někoho ztratit.
A truchlit. Ano?
Nedokážeš ovládat své city.
Neuvažuješ rozumně. Děláš hlouposti.
Rozumím tomu.
Signe, máme toho tolik společného.
- Tolik jsme toho sdílely. - Jo.
Jo, sdílely.
Jo.
Pořád si pamatuju tvůj první den na skupině.
Ani jsem nedoufala, že ten leták ve schránce zabere.
Byla jsi tak zlomená.
A mně to taky pomohlo,
že jsem tě poznala,
přiblížila se k tobě.
Dokážu ti pomoct.
Ale teď jsi to všechno zničila.
A já to musím vyřešit.
Ne, Signe. Beze mě nedokážeš žít. Máš jenom mě.
To není pravda, mám Thora a Molly.
Jsi nemocná!
Jsi ten typ, co by se utopil v bažině?
To je ono.
Drž se od mých dětí dál!
„Milá Molly a Thore, tohle je to nejtěžší, co jsem kdy napsala.
Rve mi srdce, že vás musím opustit, mí miláčkové…“
To nepsala ona. Nikdy by nám neřekla „miláčkové“.
Jo. Volám policii.
Pojď sem.
Jo?
Gunna udělala čaj a sušenky.
Víš co, Le?
My tři to spolu určitě zvládneme.
Nevyrazíme příští týden nakoupit pár věcí? Můžeš si pokoj zařídit podle sebe.
To bych ráda.
A co máminy věci?
Teď jsou tvoje.
Uložíme je do skladu. Vezmeš si je, až se jednou odstěhuješ.
Ale jestli chceš něco teď, samozřejmě pro to zajdeme.
Děkuju.
Vím, že je to těžké, Le, ale nějak si poradíme.
ŽÁDNÉ PŘIPOJENÍ K INTERNETU
Foldagerová?
Signe Møllerová má videa všech dětí z terapie na Úřadu rodinného práva.
Jsou tam komplet. Dcera Solakové, Lundův syn a obě Hougårdovic holky.
S kým tu sedíš?
To jsem já.
Chápu, že se zlobíš, Asko. A že jsi naštvaná na mámu.
Je to její vina, že se tvoje rodina rozpadla.
To od ní nebylo moc hezké.
Signe se až chorobně soustředí na rozvody a nevěry rodičů.
Foldagerová.
Fajn, dorazím, jak jen to půjde.
Marie Holstová zmizela.
- Co? - Rodina ji nemůže sehnat.
- Mluvili s její kamarádkou. Zřejmě… - Do prdele. To je ona.
Vím, kde jsem ji viděla. Je to kamarádka Marie Holstové.
Tuhle s ní přišla na stanici.
Jste si jistá?
Jo, přišlo mi zvláštní, že si přivedla kamarádku.
Zavolejte Hessovi. Ať ví, že Signe Møllerová je pořád ve hře
a Holstová je nezvěstná a v nebezpečí.
Ale nemůžu se mu dovolat.
Informovala jsem ho o vývoji, ale už se neozývá.
Zkuste to znova.
Jedu k Holstové, promluvit si s rodinou.
Dovolali jste se Marku Hessovi…
- Dobrý den. - Dobrý den.
Asi jsem zabloudil. To je Ternevej?
Ano.
Je to číslo 12?
Jo, tohle je 12.
Vy jste majitelka?
Ne, mám to tu na pár týdnů pronajaté.
O co jde?
- Jsem od policie. Hledám… - To snad ne! To protože jsem tady v zimě?
Říkali, že dům je zkolaudovaný na celoroční využívání.
Měla jsem to tušit. Majitelé jsou z Polska.
Z Polska?
Aha. A jak se s nimi zkontaktovala?
Přes realitní kancelář.
Proč? O co se jedná?
Vyšetřuji trestný čin.
Vážně? To je hrozné.
Snad nejde o nic vážného.
Jak se jmenujete?
Jsem Julia.
Julia?
A jak dál?
Ukážete mi průkaz?
Ano.
Můžu nakouknout dovnitř?
Jistě, pojďte dál.
- Můžu taky vidět vaše doklady? - Jistě.
Omlouvám se za nepořádek. Právě se rozvádím.
Ti ptáci jsou vaši?
Ne. Proboha ne.
Můžu se zeptat? O co v tom případu jde?
Týká se předchozích majitelů, rodiny Staalovy.
Otec se jmenoval Thøger Staal. Ornitolog amatér, což to vysvětluje.
- Aha. - Měli dceru Theu.
Theu Staalovou.
Ošklivý případ.
Teď se tu cítím divně.
Jo.
Můžu vidět vaši občanku?
Jo, samozřejmě.
Když dům vlastnili, měli na pozemku kůlnu. Je tu ještě?
Ne, ta už je pryč.
A bažiny jsou…
Tamhle.
Můžu se tam pak jít porozhlédnout?
Samozřejmě. Žádný problém.
- Díky. - Nemůžu najít peněženku.
Asi bude tady.
Pardon, jsem trochu roztěkaná.
To ten rozvod, je to náročné.
- Jste ženatý? - Ne.
Moudrá volba.
Člověk slyší, jak je rozvod hrozný,
ale nepochopí to, dokud to nezažije.
- Mluvil jsi s máminou kamarádkou Signe? - Jo.
Kdy to bylo?
Nevím. Asi před třemi hodinami.
- Řekla, kam má namířeno? - Proč?
Musíme najít Signe. Potřebuju číslo, na které jsi volal.
Proč vás zajímá Signe?
Ztratila se mi máma!
Počítám, pikám, jedna a dvě,
slepice nemá boty a fusekle…
…čtyři zvládnu, hračka to je,
rozmáčknu vejce a je míchané.
Co to sakra je?
- Sehnala jste Hesse? - Pořád to nebere.
Ale jeho auto parkuje poblíž oblasti, odkud Signe volala Thorovi.
Kousek od Staalovy chaty.
Oni ji nestrhli?
- Ne, jenom kůlnu. - Pošlete adresu.
- Potřebujeme tam tým. - Ano.
Jestli jsi trol, chtěls čarodějku svést.
Už jdu!
Ozvi se!
Kdepak jsi?
Ozvi se.
Kuku.
Kde jsi?
Dovolali jste se Marku Hessovi. Teď nemůžu mluvit. Zanechte vzkaz.
Ahoj, Hessi.
Jenom jsem ti chtěla říct…
Můžeš mi prosím zavolat?
Ahoj.
Mám tě.
O DVA TÝDNY POZDĚJI
NAIA THULINOVÁ 1985–2025
- Ahoj, Le. - Ahoj.
Díky.
Krásný náhrobek.
Přišel ses rozloučit?
Nejdřív ti chci něco ukázat.
Jestli chceš.
Kdy se vrátíš domů?
Obžaloba zkoumá, jestli mě obviní z vraždy.
Cože?
Vždyť jsi zachránila toho policajta.
Jo, je to trochu komplikované.
Zřejmě budou tvrdit, že to nebyla čistá sebeobrana.
Takže asi půjdu do vězení.
Na jak dlouho?
Na dva, maximálně tři měsíce.
Díky polehčujícím okolnostem.
Aha.
- Takže na mou maturitu budeš venku? - Jo.
Něco mě napadlo.
Můžu si na maturitní slavnost vzít Emminu čepici?
Aby tam byla se mnou.
Jasně, že můžeš, zlato.
- To je dobrý nápad. - Jo.
Ale nejdřív musíš projít.
- Jo. - Uspořádáš párty?
Asi ne. To dělají všichni.
Vítej.
To je tvoje?
Jo.
Tys to koupil?
Jo, koupil.
Je tu spousta místa.
Říkal jsem si, že bys tu třeba taky chtěla někdy být.
Jak to myslíš?
Pojď si sednout.
Odcházím z Europolu.
Najdu si práci tady v Dánsku.
Napadlo mě, jestli bys tu nechtěla bydlet se mnou.
A můžeš si vybrat pokoj jako první, jestli chceš.
Budu se dělit s Johnnym Margrethe?
PODLE KNIHY SØRENA SVEISTRUPA