‫ביארקה.‬
‫לא התכוונתי…‬
‫פשוט ריחמתי עליה כי אבא שלה…‬
‫מה? בחייך, ביארקה, ספר לי מה שאתה יודע.‬
‫אני חייב לדעת איפה היא.‬
‫ספר לי כל מה שאתה יודע עליה.‬
‫- הורנשרד -‬
‫אתם באים?‬
‫היא הייתה בסך הכול ילדה. עליזה וחברותית.‬
‫סקרנית מאוד. תמיד הייתה.‬ ‫-בכזה גודל. עכשיו הוא כזה.‬
‫תסתכלו.‬ ‫-גם באותו יום בבִיצה.‬
‫בואו, תסתכלו.‬ ‫-איכס.‬
‫הטבע ריתק אותה,‬
‫הציפורים, וכמובן, גם גוזל הקוקייה.‬
‫עוד אחד הולך למות.‬
‫אוי, לא!‬ ‫-איכס!‬
‫אבל משהו השתנה בה אחרי שהמשטרה הגיעה.‬
‫מה?‬
‫נו כבר, ביארקה!‬
‫הילד נעדר כבר שבועות.‬
‫זה היה בכל העיתונים.‬
‫כולם דיברו על זה.‬
‫ראית עוד משהו?‬
‫לא. לא ראיתי.‬
‫ומה קרה אחר כך?‬
‫פשוט חשבתי שהיא הגיבה מוזר.‬
‫הוא מת?‬
‫בואו, בנות.‬
‫הוא מת או לא?‬
‫אז אתה חושב שתיאה ידעה‬ ‫שאבא שלה הרג את דניאל?‬
‫טוב, היה רק את הדבר ההוא שהיא עשתה.‬
‫איזה דבר?‬
‫בואי, תיאה. אנחנו הולכים לאוטובוס…‬ ‫-לא, אני לא מוצאת את התיק שלי!‬
‫גם אני לא מצאתי את שלי.‬ ‫-אני אמצא אותם.‬
‫בסדר. בואו, בנות. תמצאו מקום.‬
‫היא ממש צלבה אותו.‬
‫אז אתה חושב שתיאה‬ ‫הייתה זאת שצלבה את גוזל הקוקייה?‬
‫כן. יכול להיות.‬
‫למה לא סיפרת למשטרה?‬ ‫-כולם חשבו רק על הילד.‬
‫הסיפור עם הקוקייה נראה זניח.‬
‫יכולת להגיד משהו אחר כך.‬
‫כל השנים האלה ידעת.‬
‫אני מצטער.‬
‫אני צריך תמונה של תיאה.‬
‫תוכל לדאוג לזה?‬
‫יכול להיות שיש לנו תמונה במשרד.‬
‫בוא. תראה לי.‬
‫אבל למה זה כל כך חשוב פתאום? מה היא עשתה?‬
‫- מחבואים -‬
‫היי!‬
‫היי.‬
‫להכניס את המתחרה?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫בוקר טוב לכולם.‬
‫בוקר טוב.‬
‫המופע הראשון שלך בברודוויי פשוט…‬
‫איפה אמא?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אנחנו לא אוכלים ארוחת ערב?‬
‫היא רצתה להכין אוסובוקו.‬
‫אין סיכוי שהיא תספיק.‬
‫מה?‬
‫הגעתם למארי הולסט. אני לא…‬
‫היא לא עונה.‬
‫אולי היא עם סינה.‬
‫היי, ת'ור.‬
‫לא, זה בסדר. אתה יכול להתקשר מתי שתרצה.‬
‫מה קורה?‬
‫לא, אני בדרך לראיון עבודה.‬ ‫תחזיק לי אצבעות.‬
‫למה אתה שואל?‬
‫באמת?‬
‫מוזר. אתה לא חושב שהיא תחזור עוד מעט?‬
‫היא לא אמרה מה היא הולכת לעשות?‬
‫לא.‬
‫אבל היא נשמעה קצת מדוכדכת‬ ‫בפעם האחרונה שדיברתי איתה.‬
‫היא לא ממש רצתה לדבר על זה.‬
‫היא בטח הייתה צריכה קצת אוויר.‬
‫אבל אני אודיע לך אם אשמע ממנה, בסדר?‬
‫אם תשמע משהו, תודיע לי גם, בבקשה.‬
‫בטח.‬ ‫-יופי.‬
‫אתה לא צריך לדאוג, ת'ור.‬ ‫-כן.‬
‫בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫יופי. ביי.‬ ‫-להתראות.‬
‫אני ממש מצטערת, מארי.‬
‫זה לא היה אמור לקרות.‬
‫אני…‬
‫חשבתי שהיה לנו ממש נחמד ביחד.‬
‫אני…‬
‫מרגישה ש…‬
‫את, מולי ות'ור…‬
‫אתם המשפחה שלי.‬
‫אם רק היית משחררת…‬
‫את חייבת להבין שלא הייתה לי ברירה.‬
‫המשפחה שלי התפרקה באשמת אמה.‬
‫הייתי חייבת להרוג אותה.‬
‫כשאבא שלה מת בכלא,‬
‫תיאה אימצה את שם הנעורים הפולני‬ ‫של אמא שלה, נובאק, ועזבה את העיירה.‬
‫התמונה היא מלפני שהיא עזבה.‬
‫מאוחר יותר היא הופיעה‬ ‫במוסד "באקגרדן" לנוער.‬
‫ואז היא נעלמה.‬ ‫גם תיאה סטול וגם תיאה נובאק.‬
‫אבל הכול מצביע‬ ‫על כך שהיא נסעה לאמא שלה בפולין.‬
‫אז נפנה ליורופול.‬ ‫-כבר דיברתי איתם. הם בודקים.‬
‫תודה, הס, אנחנו נמשיך מכאן.‬
‫מה…?‬
‫סנדרה והס מצאו דגימת דנ"א שמוכיחה‬
‫שתיאה עמדה מאחורי הרציחות‬ ‫של סולאק, לונד והולסט.‬
‫המניע ידוע לנו?‬ ‫-לא, עדיין לא.‬
‫אבל סביר שהיא ביימה את המוות‬ ‫של פיטר הוגרד ודיטה קולסטר כרצח והתאבדות.‬
‫היא הייתה במלון, בדיוק כמו שהס אמר.‬
‫והדנ"א שלה היה על הגרזן.‬
‫תודה, סנדרה.‬
‫בואו נתמקד בלמצוא אותה.‬
‫תגלו איך תיאה סטול נקראת היום.‬
‫איך היא הכירה את הקורבנות?‬
‫צריך למצוא אותה לפני שהיא תרצח שוב.‬
‫- אני בדרך למוסד הנוער ההוא -‬
‫- תעדכני אותי -‬
‫התקשרת בנוגע לתיאה סטול.‬
‫כן. מארק הס, משטרת קופנהגן.‬
‫אניטה מונק, מנהלת המוסד.‬
‫התיק שלה כאן מולי.‬
‫כשהיא הגיעה,‬ ‫רק התחלתי לעבוד כעובדת סוציאלית.‬
‫תיאה הייתה הנערה הכי רגועה וטובת לב שיש.‬
‫אבל היא עברה תקופה קשה.‬
‫היא דיברה פעם על אבא שלה?‬
‫לא, אף פעם.‬
‫היא סיפרה לי‬ ‫שאנשים היו יורקים על אמא שלה ברחוב,‬
‫וצעקו לה שהיא ידעה מה התרחש‬ ‫ושהיא הייתה צריכה להתערב.‬
‫יום אחד, אמא שלה נעלמה.‬
‫היא חזרה לפולין.‬ ‫-ואז תיאה הועברה הנה?‬
‫הנה תמונה שלה.‬
‫היא הייתה פעם במשפחת אומנה?‬
‫לא. למרות שזה היה עושה לה טוב.‬
‫אני צריך לדעת לאן היא הייתה יכולה ללכת‬ ‫או איפה היא יכולה להיות עכשיו.‬
‫יכול להיות שבתיק שלה יש משהו שיכול לעזור?‬
‫אני לא ממש יודעת מה יכול לעזור.‬ ‫-אני יכול להסתכל?‬
‫זה מידע חסוי.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫הכרנו כשהיינו צעירים מאוד.‬
‫מעט אחר כך, הבנים שלנו נולדו.‬
‫מרקוס…‬
‫ומתיאס.‬
‫היינו מאושרים מאוד ביחד.‬
‫רוי ואני.‬
‫עד שהבת הזונה שלך התחילה להזדיין איתו.‬
‫נישואים הם דבר מקודש.‬
‫המשפחה שלך לא מבינה את זה?‬
‫פעלים הם מילים‬ ‫כמו "מאכן", לעשות, ו"גהן", ללכת…‬
‫אתה מוכנה להפסיק?‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫היא לא הייתה פשוט נעלמת.‬
‫אולי הייתה לה פגישה.‬
‫אני אבדוק ביומן שלה.‬
‫הטיית הפועל בזמן הווה.‬
‫לוקחים את השורש…‬
‫- מולי ות'ור היקרים,‬ ‫זה הדבר הכי קשה שכתבתי אי פעם. -‬
‫- הפרידה מכם שוברת את לבי,‬ ‫קטנטנים מקסימים שלי. -‬
‫מולי.‬
‫טוב. דיברתי עם היורופול.‬
‫תיאה נובאק עברה לקרקוב,‬
‫ועבדה תחת שם פולני, "יוליאנה סטסיאק".‬
‫כשחיפשתי את השם הזה,‬ ‫מצאתי תעודת נישואין דנית.‬
‫יוליאנה סטסיאק התחתנה ב-2012‬ ‫עם גבר בשם רוי בוהם-מולר,‬
‫ועכשיו היא נקראת סינה בוהם-מולר.‬
‫איפה התמונה הזאת צולמה?‬
‫אולי בבקתה המשפחתית?‬
‫המקום שבו אבא שלה ביצע את הפשעים?‬
‫היא המשיכה ללכת לשם?‬
‫כשלא היינו מוצאים אותה,‬ ‫היא הייתה הולכת לשם לנקות את הראש.‬
‫רק רגע.‬
‫סנדרה, מה קורה?‬ ‫-יש לנו שם וכתובת.‬
‫חכי רגע, סנדרה. אני צריך לקחת אותה.‬
‫ותשלחי לי את הכתובת של הבקתה.‬
‫בסדר, אני מקשיב.‬
‫סינה מולר, בת ארבעים.‬ ‫היא הייתה נשואה לרוי בוהם-מולר ז"ל.‬
‫נחש איפה היא עבדה.‬
‫בסוכנות לדיני משפחה.‬ ‫ככה היא בטח הכירה את הקורבנות.‬
‫היא לא בכתובת שלה,‬ ‫אבל אני אחפש משהו שיוביל אותנו אליה.‬
‫מושלם. תשלחי לי את הכתובת. אני יוצא לדרך.‬
‫זה לא יסתדר.‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-פולדגר אומרת שאתה צריך לעבור תחקור.‬
‫לא, לא! בלעדיי לא הייתם מוצאים אותה בחיים.‬
‫הס.‬
‫היית היום בהלוויה של נאיה.‬
‫דיברנו עם השכנים.‬ ‫היא בעיקר שומרת על פרטיות.‬
‫היא אומרת תמיד שלום, אבל זהו זה.‬
‫אף אחד לא ראה אותה, אף אחד לא יודע כלום.‬
‫יספר, צור קשר עם מקומות העבודה שלה בעבר.‬ ‫תברר אם מישהו ראה אותה.‬
‫כן, כבר.‬ ‫-פולדגר.‬
‫תסתכלי. יש לה יותר מאחד, כמובן.‬
‫תחפשי בהם. ותמצאי את המחשב שלה.‬ ‫צריך למצוא אותה מיד.‬
‫כן.‬
‫תפסיקו. באמת.‬
‫אני צריכה לענות.‬ ‫-אל תעני. אני מקבל רישיון עוד מעט.‬
‫הלו?‬ ‫-היי, לי. זה אני.‬
‫היי.‬
‫מה קורה?‬
‫איפה את?‬
‫אה… אצל אסתר.‬
‫אצל אסתר?‬
‫כן. בדיוק סיימנו את טקס האשכבה.‬
‫רציתי לבדוק מה שלומך.‬
‫וגם להגיד…‬
‫שההלוויה היום הייתה יפהפייה.‬
‫אבל לא היית שם. הלכת.‬
‫כן.‬
‫כן, אני יודע. אני מצטער. אז…‬
‫אני אשמח לראות אותך. אם את רוצה.‬
‫אתה לא צריך לדאוג לי. אני אהיה בסדר.‬
‫אני יודע. אבל אני אשמח בכל זאת.‬
‫אולי ניפגש?‬
‫פשוט תלך הביתה, הס.‬ ‫אתה לא יכול להמשיך להופיע ולהיעלם ככה.‬
‫- הבקתה נמצאת בטרנוויי 12, אוסטבי.‬ ‫ד"ש, אניטה, באקגרדן -‬
‫משטרה.‬
‫משטרה?‬
‫תעצור בצד.‬ ‫-אמא שלי תתחרפן.‬
‫גם שלי.‬
‫אפשר לראות רישיון, בבקשה?‬
‫תודה.‬
‫מה חשבת לעצמך, לי?‬
‫אתה לא אבא שלי!‬
‫תתעסק בעניינים שלך.‬
‫אני מתגעגעת לאמא שלי.‬
‫גם אני.‬
‫יש לי תחושה שאני מכירה אותה.‬ ‫-איך?‬
‫היא פשוט נראית לי מוכרת.‬ ‫-בסדר.‬
‫בכל מקרה, בדוח התאונה כתוב‬
‫שהם התנגשו חזיתית במשאית.‬
‫האבא והילדים נהרגו ברגע הפגיעה.‬
‫אבל סינה מולר שרדה.‬ ‫-כן.‬
‫היא הייתה מאושפזת כמה שבועות.‬ ‫היא קיבלה גם טיפול פסיכיאטרי.‬
‫בעדות שלה היא אמרה‬ ‫שהיא התווכחה עם בעלה בזמן שהוא נהג.‬
‫הוא רצה להתגרש.‬
‫זה פשוט מוזר. הילדים שלה מתו ב-2023.‬
‫אבל היא עדיין עושה להם כביסה‬ ‫ומעדכנת את לוח השנה שלהם.‬
‫הבית מלא בעקבות טריים שלהם.‬
‫טוב, אז כל המשפחה של סינה נהרגה,‬ ‫ומעט אחר כך היא הרגה את אמה.‬
‫אני יודעת שחשבת להתאבד.‬ ‫סיפרת על זה בטיפול הקבוצתי.‬
‫אבל איך היית עושה את זה?‬
‫היית לוקחת מנת יתר?‬
‫אני לא לגמרי בטוחה.‬
‫יש לך רעיון?‬
‫סינה, תקשיבי למה שאני אומרת לך.‬
‫אני חברה שלך, נכון?‬
‫אני מכירה אותך מצוין.‬
‫אני מבינה אותך.‬
‫אני יודעת איך זה לאבד מישהו,‬
‫איך זה להתאבל. נכון?‬
‫את לא מסוגלת לשלוט ברגשות שלך.‬
‫את לא חושבת בהיגיון. את עושה שטויות.‬
‫אני מבינה את זה.‬
‫סינה, יש לנו המון דברים במשותף.‬
‫חלקנו כל כך הרבה דברים.‬ ‫-כן.‬
‫כן, חלקנו.‬
‫כן.‬
‫אני עדיין זוכרת‬ ‫את היום הראשון שלך בטיפול הקבוצתי.‬
‫באמת שלא חשבתי שעלון בתיבת הדואר יעבוד.‬
‫היית כל כך שבורה.‬
‫וזה ממש עזר גם לי.‬
‫יכולתי להכיר אותך,‬
‫להתקרב אלייך.‬
‫אני יכולה לעזור לך.‬
‫אבל עכשיו הרסת הכול.‬
‫ואני חייבת למצוא פתרון.‬
‫לא. סינה. סינה, לא. את לא יכולה‬ ‫לחיות בלעדיי. אני כל מה שיש לך.‬
‫זה לא נכון. יש לי גם את ת'ור ומולי.‬
‫את חולה!‬
‫את מהאנשים שמטביעים את עצמם בביצה?‬
‫זה מה שתעשי.‬
‫אל תתקרבי לילדים שלי!‬
‫"מולי ות'ור היקרים,‬ ‫זה הדבר הכי קשה שכתבתי אי פעם.‬
‫"הפרידה מכם שוברת את לבי,‬ ‫קטנטנים מקסימים שלי."‬
‫היא לא כתבה את זה.‬ ‫היא לא הייתה קוראת לנו "קטנטנים".‬
‫כן. אני מתקשר למשטרה.‬
‫בוא הנה.‬
‫כן?‬
‫גונה הכינה תה ועוגיות.‬
‫יודעת משהו, לי?‬
‫אני בטוח ששלושתנו נהיה בסדר גמור.‬
‫אולי נלך לעשות קצת קניות?‬
‫ואז תוכלי לסדר את החדר בדיוק כמו שאת רוצה.‬
‫אני אשמח.‬
‫מה עם הדברים של אמא?‬
‫עכשיו הם שלך.‬
‫אני אאחסן אותם.‬ ‫תקבלי אותם יום אחד, כשתעזבי.‬
‫אבל אם יש משהו שאת רוצה עכשיו,‬ ‫נלך להביא אותו, כמובן.‬
‫תודה.‬
‫אני יודע שזה קשה, לי, אבל אנחנו נסתדר.‬
‫- אין חיבור לאינטרנט -‬
‫פולדגר? לסינה מולר יש סרטונים של כל הילדים‬
‫מקבוצת הטיפול שלה בסוכנות לדיני משפחה.‬
‫כולם פה. הבת של סולאק,‬ ‫הבן של לונד, שתי הבנות של הוגרד.‬
‫עם מי את יושבת?‬
‫זאת אני.‬
‫אני מבינה שאת כועסת, אסקה,‬ ‫שאת כועסת על אמא שלך.‬
‫היא אשמה בזה שהמשפחה שלך התפרקה.‬
‫זה לא היה נחמד במיוחד מצדה.‬
‫סינה כמעט אובססיבית‬ ‫לגבי הגירושים והרומנים של ההורים.‬
‫פולדגר.‬
‫כן. בסדר. אני אגיע ברגע שאוכל.‬
‫מארי הולסט נעדרת.‬
‫מה?‬ ‫-המשפחה שלה לא מוצאת אותה.‬
‫הם דיברו עם חברה שלה. נראה…‬ ‫-פאק. זאת היא.‬
‫אני יודעת איפה ראיתי אותה.‬ ‫סינה מולר היא חברה של מארי הולסט.‬
‫היא הייתה בתחנה באותו יום.‬
‫את בטוחה במאה אחוז?‬
‫כן. אני זוכרת שחשבתי‬ ‫שזה מוזר שהיא באה עם חברה.‬
‫תתקשרי להס.‬ ‫תגידי לו שסינה מולר עדיין חופשיה,‬
‫ושמארי הולסט נעדרת ונמצאת בסכנה.‬
‫אני לא מצליחה ליצור איתו קשר.‬
‫דאגתי שהוא יהיה מעודכן,‬ ‫אבל עכשיו הוא לא עונה.‬
‫תנסי שוב.‬
‫אני אלך לבית של מארי הולסט לדבר עם המשפחה.‬
‫התקשרתם למארק הס…‬
‫היי.‬ ‫-שלום.‬
‫אני חושב שהלכתי לאיבוד. זה רחוב טרנוויי?‬
‫כן.‬
‫זה מספר 12?‬
‫כן, זה מספר 12.‬
‫את הבעלים של הבית?‬
‫לא, אני רק שוכרת אותו לכמה שבועות.‬
‫במה מדובר?‬
‫אני מהמשטרה. אני מחפש…‬ ‫-לעזאזל. כי אני נשארת כאן בחורף?‬
‫הם אמרו שהבית מאושר לשימוש כל השנה.‬
‫הייתי צריכה לדעת. בעלי הבית מפולין.‬
‫מפולין?‬
‫בסדר. ואיך הגעת אליהם?‬
‫הגעתי אליהם דרך סוכנות תיווך.‬
‫למה? במה מדובר?‬
‫אני חוקר פשע.‬
‫באמת? נורא.‬
‫אני מקווה שזה לא משהו רציני.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫אני יוליה.‬
‫יוליה?‬
‫יוליה מה?‬
‫יש לך תעודה מזהה?‬
‫כן.‬
‫אכפת לך אם אציץ בבית?‬
‫בשמחה. תיכנס.‬
‫אני יכול גם לראות תעודה מזהה?‬ ‫-בטח.‬
‫סליחה על הבלגן. אני בדיוק מתגרשת.‬
‫הציפורים שלך?‬
‫אוי, אלוהים. לא.‬
‫אפשר לשאול מה קרה בפשע שאתה חוקר?‬
‫הוא קשור לבעלים הקודמים, משפחת סטול.‬
‫האבא נקרא ת'וייר סטול.‬ ‫הוא היה צפר, מה שמסביר את כל זה.‬
‫אה, בסדר.‬ ‫-לבת קראו תיאה.‬
‫תיאה סטול.‬
‫מקרה די מזעזע.‬
‫אוי, עכשיו מוזר לי להיות פה.‬
‫כן.‬
‫אפשר לראות תעודה מזהה?‬
‫כן, בטח.‬
‫כשהנכס היה שלהם,‬ ‫היה בשטח מחסן. הוא עדיין כאן?‬
‫לא, אין מחסן.‬
‫והביצה נמצאת…‬
‫הביצה שם.‬
‫אני יכול ללכת לשם אחר כך ולהסתכל?‬
‫כן, בטח. בבקשה.‬
‫תודה.‬ ‫-אני לא מוצאת את הארנק שלי.‬
‫נדמה לי שהוא שם.‬
‫סליחה אם אני קצת מפוזרת.‬
‫זה בגלל הגירושים. זה קשה.‬
‫אתה נשוי?‬ ‫-לא.‬
‫בחירה טובה.‬
‫אומרים שגירושים זה נורא,‬
‫אבל אתה מבין עד כמה רק כשאתה בתוך זה.‬
‫דיברת עם החברה של אמא שלך, סינה?‬ ‫-כן.‬
‫מתי זה היה?‬
‫לא בטוח. לפני שלוש שעות.‬
‫היא אמרה לאן היא הולכת?‬ ‫-למה?‬
‫אנחנו צריכים לדעת איפה סינה.‬ ‫אני צריכה את המספר שהתקשרת אליו.‬
‫למי אכפת מסינה?‬
‫אמא שלי נעדרת!‬
‫"לספור עד אחת, לספור עד שתיים‬
‫"לתרנגולת אין גרביים ולא נעליים"‬
‫"…ועד ארבע‬
‫"חביתה היא רק ביצה שנתנו לה לחיצה"‬
‫מה קורה פה?‬
‫השגת את הס?‬ ‫-הוא עדיין לא עונה.‬
‫אבל המכונית שלו חונה‬ ‫באזור שממנו סינה דיברה עם ת'ור.‬
‫לא רחוק מהבקתה של סטול.‬
‫הבקתה לא נהרסה?‬
‫לא, רק המחסן.‬ ‫-תשלחי את הכתובת.‬
‫צריך לשלוח לשם צוות.‬ ‫-כן.‬
‫"לטרול ומכשפה ילדים יש"‬
‫אני באה!‬
‫תגיד משהו.‬
‫איפה אתה?‬
‫תגיד משהו.‬
‫קו-קו!‬
‫איפה אתה?‬
‫התקשרתם למארק הס.‬ ‫אני לא יכול לענות כרגע. אנא השאירו הודעה.‬
‫היי, הס.‬
‫רציתי רק להגיד…‬
‫תחזור אליי, בבקשה?‬
‫ביי.‬
‫מצאתי אותך.‬
‫- שבועיים לאחר מכן -‬
‫- נאיה תולין‬ ‫2025-1985 -‬
‫היי, לי.‬ ‫-היי.‬
‫תודה.‬
‫מצבה יפהפייה.‬
‫באת להיפרד?‬
‫קודם אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫אם זה בסדר.‬
‫מתי תחזרי הביתה?‬
‫התביעה בודקת אם צריך‬ ‫להגיש נגדי כתב אישום בחשד לרצח.‬
‫מה?‬
‫אבל הצלת שוטר.‬
‫כן. זה… קצת מסובך.‬
‫סביר שהם יטענו‬ ‫שלא היה מדובר רק בהגנה עצמית.‬
‫אז זה אומר שסביר שאשב בכלא.‬
‫כמה זמן?‬
‫חודשיים, שלושה לכל היותר.‬
‫בגלל הנסיבות המקלות.‬
‫בסדר.‬
‫אז תהיי בחוץ כשאסיים את הלימודים?‬ ‫-כן.‬
‫חשבתי על משהו.‬
‫זה בסדר אם אחבוש‬ ‫את הכובע של אמה בטקס הסיום?‬
‫ככה היא תהיה איתי, בערך.‬
‫כן. ברור שאתה יכול, מתוק.‬
‫זה רעיון טוב.‬ ‫-כן.‬
‫אבל קודם תצטרך לעבור את הבחינות.‬
‫כן.‬ ‫-תעשה מסיבה?‬
‫לא נראה לי. כולם עושים מסיבות.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫היא שלך?‬
‫כן.‬
‫רגע, קנית אותה?‬
‫כן, קניתי.‬
‫יש פה המון מרחב.‬
‫חשבתי שאולי גם את תרצי להיות פה.‬
‫לפעמים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫בואי, שבי.‬
‫אני עוזב את היורופול.‬
‫ואני הולך למצוא עבודה כאן, בדנמרק.‬
‫ורציתי לדעת אם תרצי לגור פה איתי.‬
‫תוכלי לבחור לעצמך חדר, אם את רוצה.‬
‫אני אגור ביחד עם ג'וני מרגרטה?‬
‫- על פי ספרו של סורן סווייסטרופ -‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬