Bjarke.
Det var inte för… Alltså…
Jag tyckte bara synd om henne för att hennes pappa…
Vad? Kom igen, Bjarke. Säg vad du vet.
Jag måste få veta var hon är.
Berätta allt du vet om henne.
Hänger ni med?
Hon var ju bara ett barn. Glad och social.
-Och alltid nyfiken. -…så stor och nu är den bara…
Även den dan ute i mossen.
-Kom och titta. -Blä…
Hon var så fascinerad av naturen, fåglarna och gökungen så klart.
Nu dör en till.
-Nej. -Fy!
Men det var som att hon förändrades när polisen kom.
Va?
Kom igen.
Pojken hade varit försvunnen i veckor.
Alla tidningar skrev om det.
Alla pratade om det.
Såg du nåt mer? Hörde du nåt?
Nej, det gjorde jag inte.
Och sen?
Jag tyckte bara att hennes reaktion var märklig.
-Är han död? -Nej, flickor. Kom.
Är han det?
Tror du att Thea visste att hennes pappa hade dödat Daniel?
Det var bara det där hon hade gjort.
Vad?
-Kom, Thea. In i bussen. -Nej. Jag hittar inte min väska!
-Jag hittar inte min heller. -Jag hittar dem.
Kom flickor. Gå och sätt er.
Hon hade i princip korsfäst den.
Så du trodde att det var Thea som korsfäste gökungen?
Ja, kanske det.
-Varför sa du inget till polisen? -Allt handlade ju om pojken.
Det där med gökungen… Det var ju inget.
Du kunde ha sagt nåt senare.
Du har vetat det i alla år.
Förlåt.
Jag behöver ett foto av Thea.
-Kan du lösa det? -Vi har nog ett på kontoret.
Kom, visa mig det.
Varför är det så viktigt nu? Vad har hon gjort?
RÄKNA TILL ETT
RÄKNA TILL TVÅ
Hej!
Hej.
-Får vi in den tävlande? -Ja.
Okej.
God morgon.
Ert första program nånsin ska precis…
Var är mamma?
Vet inte.
Skulle vi inte äta middag?
Hon skulle göra ossobuco.
Det hinner hon aldrig nu.
Va?
Du har ringt Marie Holst. Jag kan inte…
Hon svarar inte.
Hon är kanske med Signe.
Hej, Thor.
Nej, det går bra. Du kan ringa när du vill.
Vad ville du?
Nej, jag är på väg till en anställningsintervju, så håll tummarna.
Varför undrar du?
Jaså?
Det var konstigt. Tror du inte att hon kommer snart?
-Sa hon inte vad hon skulle göra? -Nej.
Men hon lät lite nere senast jag pratade med henne.
Hon ville inte prata om det.
Hon behövde nog bara komma ut lite.
Jag säger till om hon hör av sig.
Och du meddelar mig om du hör nåt.
-Självklart. -Bra.
-Du behöver inte oroa dig. -Okej.
-Okej? -Ja.
-Bra. Hej då. -Vi ses.
Jag är ledsen för det här, Marie.
Det var inte så här det skulle bli.
Vi…
Jag tycker att vi har haft det så trevligt ihop.
Jag…
…känner det som…
…du, Molly och Thor…
…är min familj.
Om du bara hade släppt det, för fan.
Du måste förstå att jag var tvungen till det.
Det var Emmas fel att min familj splittrades.
Jag blev tvungen att döda henne.
När pappan dog i fängelset
tog Thea sin mammas polska flicknamn, Novak, och flyttade iväg.
Fotot är taget före flytten.
Efter några år dök hon upp på Bakkegårdens HVB-hem.
Sen försvinner spåren av både Thea Staal och Thea Novak.
Allt tyder på att hon åkte till sin mamma i Polen.
-Vi måste koppla in Europol. -Jag har pratat med dem. De är igång.
Bra jobbat, Hess. Vi tar över nu.
Va…
Sandra och Hess hittade dna-prover som bevisar
att Thea låg bakom morden på Solak, Lund och Holst.
-Vet vi motivet? -Nej, inte än.
Hon iscensatte sannolikt också Hougårds och Kølsters självmord.
Hon var på krogen. Precis som Hess sa.
Hennes dna fanns på yxan.
Tack, Sandra.
Nu fokuserar vi på att hitta henne.
Ta reda på vem Thea Staal är idag.
Var lärde hon känna sina offer?
Hon måste hittas innan hon dödar fler.
Jag åker till HVB-hemmet.
Håll mig informerad!
Var det du som ringde om Thea Staal?
Ja, Mark Hess från Köpenhamnspolisen.
Agnete Munk. Jag leder den dagliga verksamheten.
Jag har hennes journal här.
Jag hade precis börjat som pedagog när hon kom hit.
Thea var en mycket lugn och kärleksfull flicka.
Men hon hade det tufft.
-Pratade hon nånsin om sin pappa? -Nej, aldrig.
Hon berättade att folk spottade efter hennes mamma på gatan.
De ropade att hon måste ha vetat och borde ha ingripit.
Plötsligt en dag var mamman borta.
-Hon hade rest hem till Polen. -Och då placerades Thea här?
Här har vi ett foto.
Bodde hon nånsin i familjehem?
Tyvärr inte. Det hade varit bra för henne.
Jag behöver veta var hon blev av sen, eller var hon befinner sig nu.
Står det nåt i journalen som kan vara till hjälp?
-Jag vet inte vad det skulle vara. -Får jag titta igenom den?
-Det är konfidentiellt. -Ja, det vet jag.
Vi var så unga när vi träffades.
Sen fick vi pojkarna kort efter det.
Marcus…
…och Mathias.
Vi hade det så fint ihop.
Roy och jag.
Tills din kåta dotter började knulla med honom!
Äktenskapet är heligt.
Fattar inte din familj det?
Kan du inte sluta?
Vad är det med dig?
Hon skulle aldrig bara försvinna.
Hon hade kanske glömt nåt möte.
Jag kollar hennes kalender.
KÄRA MOLLY, KÄRA THOR
DET HÄR ÄR DET SVÅRASTE JAG SKRIVIT, MEN JAG MÅSTE LÄMNA ER
Molly.
Bra. Jag har pratat med Europol.
Thea Novak flyttade till Kraków och arbetade under ett polskt namn.
Juliana Stasiak.
När jag söker på namnet hittar jag ett danskt vigselbevis.
Juliana Stasiak gifte sig med Roy Bohm-Møller 2012,
och heter nu Signe Bohm-Møller.
Vet du var det är taget?
Kanske ute vid familjens sommarstuga?
Där pappan begick sina våldsbrott?
Fortsatte hon att åka dit?
Varje gång hon försvann hade hon åkt dit för att rensa tankarna.
Två sekunder.
-Sandra, vad händer? -Vi har hennes namn och adress.
Häng kvar, Sandra. Jag lånar det här.
Och skicka adressen till stugan.
Okej, berätta nu.
Signe Møller, 40 år. Förut gift med den avlidne Roy Bohm-Møller.
Gissa var hon jobbade.
På Centrum för familjerätt.
Jag undersöker om hon kände offren därifrån.
Hon är inte på hemadressen, men jag kollar efter ledtrådar.
-Perfekt. Skicka adressen. Jag kommer. -Det går inte.
-Vad snackar du om? -Foldager säger att du ska på debriefing.
Nej! Ni hade inte hittat henne utan mig.
Hess. Du har varit på Naias begravning idag.
Vi har pratat med grannarna. Hon håller sig för sig själv.
Hon säger hej, men det är allt.
Ingen har sett nåt. Ingen vet nåt.
Jesper, ring hennes tidigare arbetsplatser.
-Hör om de vet var hon kan vara. -Uppfattat.
Foldager.
-Se här. Naturligtvis har hon flera. -Genomsök dem.
Se om du hittar en dator. Vi måste hitta henne nu.
Ja.
Sluta nu. Kom igen.
-Jag ska bara svara. Två sekunder. -Sluta. Jag får körkort…
-Hallå? -Hej, Le. Det är jag.
Du.
-Vad är det? -Alltså… Var är du?
-Hemma hos Esther. -Hos Esther?
Ja, begravningskaffet är slut.
Jag ville bara höra hur du har det.
Och så ville jag säga…
…att det var en fin begravning.
Du var ju inte där. Du gick.
Ja.
Ja, jag är ledsen för det. Det…
Jag skulle vilja träffas. Om du vill.
Oroa dig inte för mig. Jag klarar mig.
Det vet jag. Men jag vill ändå träffa dig.
Ska vi inte ses?
Stick hem, Hess. Du kan inte komma och gå så här!
Sommarstugan ligger på Ternevej 12, Østby. Mvh Agnete, Bakkegården
Det är polisen.
Polisen?
-Stanna. -Min mamma blir galen.
Min också.
Får jag se körkortet?
Tack.
Hur tänker du, Le?
Du är inte min pappa!
Lägg dig inte i.
Jag saknar mamma.
Det gör jag också.
-Jag tycker att jag känner igen henne. -Varifrån?
-Vet inte. Hon ser bekant ut bara. -Okej.
Okej, men i olycksrapporten står det
att de frontalkrockade med en lastbil på väg till fotboll med sönerna.
Pappan och sönerna dog på platsen.
-Men Signe Møller överlever. -Ja.
Hon låg inlagd i flera veckor. Hon fick även psykiatrisk behandling.
Under förhöret säger hon att hon bråkade med sin man när han körde.
Han ville skiljas.
Det är så konstigt. Hennes barn dog 2023.
Men hon fortsätter tvätta kläder och fylla i familjealmanackan.
Det är nya spår efter dem i hela huset.
Okej, så hela Signes familj dör och kort därefter mördar hon Emma.
Jag vet att du har övervägt självmord, det har du berättat i sorggruppen.
Jag vet bara inte riktigt hur.
Skulle du ta en överdos?
Det tror jag kanske inte.
Vad tycker du?
Signe. Lyssna på vad jag säger nu.
Jag är din vän, eller hur?
Jag känner dig väl, och jag förstår dig.
Jag vet också hur det är att förlora nån
och att sörja. Eller hur?
Man kan inte kontrollera känslorna
och man vet inte vad man gör, så man gör dumma saker.
Jag förstår det.
Signe, vi har så mycket gemensamt.
-Vi har delat så mycket. -Ja.
Ja. Ja, det har vi.
Ja.
Jag minns första dagen du dök upp i sorggruppen.
Jag visste ju inte om ett flygblad i brevlådan skulle funka.
Du var så ledsen.
Och det hjälpte mig verkligen att lära känna dig och…
…att komma dig nära.
Jag kan hjälpa dig.
Men nu har du förstört allt.
-Nu måste jag hitta en lösning. -Nej!
Signe! Du klarar dig inte utan mig. Jag är allt du har.
Det är inte sant. Jag har Thor och Molly.
Du är sjuk!
Är du typen som skulle dränka dig i en mosse?
Det gör du.
Håll dig borta från mina barn!
"Kära Molly, kära Thor. Det här är det svåraste jag skrivit,
och det gör ont i hjärtat att jag måste lämna er, mina fina ungar."
Hon har inte skrivit det! Hon kallar oss inte "ungar"!
Nej. Jag ringer polisen.
Kom.
Ja?
Gunna har gjort te och småkakor.
Vet du vad?
Jag är säker på att vi tre kommer att få det fint ihop.
Vad sägs om att vi kör och köper lite grejer nästa vecka?
Så kan du inreda rummet som du vill.
Det vill jag gärna.
Vad gör vi med mammas saker?
De är ju dina nu.
Jag tror att vi magasinerar dem.
Så kan du ta med dem när du flyttar hemifrån.
Men om det är nåt du vill ha nu, hämtar vi det så klart.
Tack.
Jag vet att det är svårt, men vi reder ut det här.
INGEN INTERNETUPPKOPPLING
Foldager? Signe Møller har filmat alla barn
som deltog i hennes gruppterapi på Centrum för familjerätt.
Alla är där. Zara Solaks dotter, Andreas Lunds son, paret Hougårds döttrar.
Vem sitter du med där?
Det är jag.
Jag förstår att du är ledsen, Aska. Och att du är arg på din mamma.
Det var ju hennes fel att din familj splittrades.
Det var inte snällt, eller hur?
Signe verkar nästan sjukligt besatt av föräldrarnas skilsmässa och otrohet.
Det är Foldager.
Ja. Okej. Jag kommer så fort jag kan.
-Marie Holst har anmälts saknad. -Va?
Familjen får inte tag i henne. De har pratat med väninnan.
-Och… -Fan. Det är ju hon.
Nu vet jag. Signe Møller är Marie Holsts väninna.
-Hon var med på stationen den dan. -Är du 100 procent säker?
Ja, för det kändes konstigt att hon tog med en väninna.
Ring Hess. Säg att Signe Møller fortfarande är på fri fot,
och att Marie är försvunnen och kanske i fara.
Jag får inte tag i honom.
Vi har haft löpande kontakt, men nu svarar han inte.
Försök igen.
Jag åker och pratar med Marie Holsts familj.
Du har ringt Mark…
-Hej. -Hej.
Jag vet inte om jag är vilse. Är det här Ternevej?
Ja.
-Och är det nummer 12? Ja, det är nummer 12.
Är det ditt hus?
Nej, jag hyr det bara ett par veckor.
Vad gäller det?
-Jag är från polisen. Jag söker en… -Nej, för helvete!
Är det för att det är vinter?
Jag frågade om det, men de sa att man får bo här året om.
Jag borde varit mer vaken. Ägarna var från Polen.
Från Polen?
Okej, hur har du haft kontakt med dem?
Bara genom en uthyrningsfirma.
Hur så? Vad handlar det om?
Jag utreder ett kriminalfall.
Jaså? Vad obehagligt.
Bara det inte är nåt allvarligt.
Vad heter du?
-Jag heter Julia. -Julia?
Julia vad?
Har du nåt legg?
Ja.
Får jag se mig om där inne?
Självklart. Kom in.
-Får jag också se din legitimation? -Ja, så klart.
Ursäkta röran. Jag är mitt uppe i en skilsmässa.
Är det dina fåglar?
Nej, verkligen inte!
Får jag fråga… Det där fallet. Vad är det som har hänt?
Det involverar de tidigare ägarna, familjen Staal.
Pappan hette Thøger Staal. Amatörornitolog. Det förklarar fåglarna.
-Okej. -Dottern hette Thea.
Thea Staal. Det var ett rätt otäckt fall.
Nu mår jag lite illa av att vara här.
Ja.
Får jag se ditt legg?
Ja, självklart.
När de ägde stället fanns det ett skjul på tomten. Står det kvar?
Nej, det står inte kvar.
Och mossen ligger…
Mossen ligger ditåt.
Får jag gå ner dit och titta sen?
Ja, självklart. Känn dig som hemma.
-Tack. -Jag hittar inte min plånbok.
Den är nog är ute.
Ursäkta om jag är lite disträ.
Det är skilsmässan. Det har varit några tuffa veckor.
-Är du gift? -Nej.
Klokt val.
Man hör att skilsmässor är hemska,
men man fattar inte hur hemska förrän det händer en själv.
-Var det du som pratade med Signe? -Ja.
När var det?
-Vet inte. För tre timmar sen kanske. -Sa hon vart hon skulle?
Hur så?
Vi behöver veta var Signe är. Jag vill ha numret du ringde.
Varför tjatar du om Signe? Det är mamma som är borta!
Räkna till ett, räkna till två
Hönan har varken strumpor eller skor på
…och fyra är lätt
Klämmer du hönan blir äggen till omelett
Vad fan?
-Har du fått tag i Hess? -Han svarar inte.
Men hans bil står parkerad i området Signes samtal med Thor kom från.
Det är nära Staals stuga.
-Jag trodde sommarstugan revs. -Nej, bara skjulet. Huset står kvar.
-Skicka adressen. Ett team måste dit. -Ja.
Är du ett troll får du barn med en häxa
Nu kommer jag!
Gör nåt ljud.
Var är du?
Gör nåt ljud.
Ko-ko.
Var är du?
Du har ringt Mark Hess. Jag kan inte svara, lämna ett meddelande.
Hej, Hess.
Jag ville bara säga att…
Kan du vara snäll och ringa mig?
Hej, hej.
Hittad.
TVÅ VECKOR SENARE
-Hej, Le. -Hej.
Tack.
Vilken fin gravsten.
Kom du för att säga hej då?
Först vill jag visa dig en sak.
Om jag får det?
När kommer du hem?
Åklagaren håller på att undersöka om jag ska åtalas för dråp.
Va?
Men du räddade ju polismannen.
Ja, det är också… Det är lite komplicerat.
De lär nog hävda att jag inte bara handlade i självförsvar.
Det betyder att jag nog får fängelse.
Hur länge?
Två, högst tre månader. Det finns "förmildrande omständigheter".
Okej.
-Kommer du ut före min student? -Ja.
Jag har tänkt på en sak.
Får jag använda Emmas studentmössa när jag går ut?
Då är hon liksom med.
Ja, självklart får du det, älskling.
-Det är en bra idé. -Ja.
Du ska bara få godkänt i allt först.
-Ja. -Ska du ha studentfest?
Jag tror inte det. Det är så många som har det.
Välkommen hit.
Är den din?
Ja.
Har du köpt den?
Ja, det har jag.
Du har gott om plats.
Jag tänkte att du kanske hade lust att vara här. Ibland.
Vad menar du?
Kom och sätt dig.
Jag lämnar Europol.
Jag ska skaffa ett jobb i Danmark.
Och så funderade jag på om du ville bo här med mig.
Och du får gärna välja rum först, om du vill.
Ska jag dela rum med Johnny Margrethe?
Undertexter: Jessika Johansson