Seq, jeg er indenfor. Du havde ret. Ovenlysvinduet var af vinduesglas.
Det er en slags modal. - Det ligner gammel kode.
Det virker bekendt. - Jeg tilkalder forstærkning.
Jeg undersøger det. - Hvis generalen opdager os...
Bare et hurtigt kig. - Hørte du det?
Jeg tror sgu, de har sporet os. Bugs, det føles som en fælde.
Bliv, hvor du er, eller vi åbner ild!
Ræk langsomt hænderne op.
Der har vi dem.
Hvor skal I hen? - I var blevet advaret.
Vi kan nok godt klare en enkelt lille pige.
I spilder jeres tid. Mine folk er på vej ned med hende.
Nej, hr. vicepolitiinspektør. Deres folk er allerede døde.
Seq, er du der? Dit hologram falder ud. Skift til audio.
Bugs, du forbryder dig mod generalens protokoller.
Men der foregår noget her. Noget vigtigt.
Vi ved, hvad der sker nu. Hun giver dem røvfuld.
Nu ringer hun op.
Og så... - Løber hun for livet.
Vi kender historien.
Det var sådan, det hele begyndte.
Det var her, han begyndte. - Kan modalet være et loop?
Et, der videreudvikler et program til hvad?
Jeg ved det ikke, men jeg har tænkt mig at finde ud af det.
Udmærket.
Som et deja-vu, der føles helt forkert.
Hvorfor bruge gammel kode til at udvikle noget nyt?
Hvis det skal forestille Trinity, er det ikke det, der sker.
Måske er det en anden historie.
Bugs, du må væk herfra. Det må være en fælde.
Bare fortsæt, hvor I kom fra.
Jeg finder selv ud.
Dræb hende.
Seq!
Hvorfor reddede du mig? - Hvem er du? Hvor kom du fra?
Mit navn er Bugs.
Ligesom Snurre Snup og aflytningsteknologi.
Er du klar over, det her er et modal?
Hvad er et modal?
En simulation, der bruges til at videreudvikle programmer.
Er du klar over, at du er en digital bevidsthed?
Jeg ved, hvad jeg er. Og mit arbejde er -
- at finde og tilintetgøre bevidstheder som dig.
Og alligevel...
Er vi her. - Nu er vi her.
Kender de andre agenter til det her lokale?
Hvordan fandt du det?
Der var aldrig nogen i nøglebaren, så jeg begyndte at lede.
Og jo mere du ledte, jo mere fandt du.
Mit liv i en nøddeskal.
Hvad er der? - Lokalet virker bekendt.
Hold da kæft...
Det er hans lejlighed.
Thomas Andersons? Jeg har ledt overalt. Han findes ikke.
Han er ikke Thomas længere. Måske kender du ham under hans sande navn.
Neo.
Det gør du. Okay.
Utroligt. Efter alle de år.
De fleste tror, Neo er død.
Men det ved jeg, han ikke er. Jeg har nemlig set ham.
Hvor?
Det er svært at forklare.
Men da han så på mig, følte jeg...
...mit sind blive låst op.
Okay. Jeg oplevede noget lignende.
Jeg så et mønster. Det var overalt.
Vi ved det ikke, men vi er alle sammen fanget i endeløse loop.
Jeg så det i spejlet.
Det var kun et glimt, men det var, som du sagde.
Pludselig forstod jeg det. - Det her er ikke den virkelige verden.
For første gang følte jeg, jeg havde et formål.
Jeg vidste, hvem jeg var, og hvad jeg måtte gøre.
Hvem er du? Hvad er det, du må gøre?
Jeg er -
- Morpheus.
Og jeg må finde Neo.
Morpheus.
Okay...
Vi må ud herfra og finde ud af, hvem der har bygget det her modal.
Kom med. Men du skal være parat til det.
Hvis du derimod tror, det er her, du hører til...
Kalder du det et valg? - Jeg har selv været der.
Jeg himlede op og nægtede at sluge et symbolsk destillat af mit liv.
Men kvinden med pillerne lo, fordi jeg ikke forstod pointen.
Valget er en illusion. Du ved, hvad du er nødt til at gøre.
Sandheden.
Der findes en gammel bygning med ovenlys og en masse trapper.
Hotel Lafayette. En af de fire bagdøre fører dertil.
Ikke stritte imod. Træk vejret.
Frigørelsen opleves ens for mennesker og programmer.
Jeg har aldrig haft andre briller på før.
Du ser godt ud. Hvilken dør?
Den der.
Agent White. - Agent Smith.
Seq, kan du høre mig?
Få os op til vinduet! - Men han er jo agent.
Det vindue!
Hvad i...?
INDTRÆNGEN
Hvad fanden?
Er der noget galt? - Den gik bare ned.
Godmorgen, drenge. Sikke en pragtfuld dag at være til, hvad?
Problemo? - Han har mistet noget.
Er det gammel Matrix-kode?
Et lille modaleksperiment. - Til Binary?
BUDGETMØDE
Jeg trænger til kaffe. - Klart. Jeg giver.
Ikke for at fedte, -
- men første gang, jeg spillede trilogien, blev jeg blæst væk.
Paradokset mellem fri vilje og skæbne. Er vi bare programmerede algoritmer, -
- eller kan vi gøre os fri? Det er genialt i spillets kontekst.
Det overtog hele mit liv. Jeg måtte gå 7. klasse om.
Dit spil havde nær ødelagt mig. - Det har du fortalt mig.
Men nu er vi her.
Sig mig, hr. Anderson... Er det vores frie vilje -
- eller skæbnen?
Uha, der har vi hende.
Den vildeste MILF.
Undskyld, jeg er en geek. Jeg er opdraget af maskiner.
Måske er det bedst, du går. - Nej, jeg skal nok opføre mig pænt.
Har du nogensinde talt med hende?
Du har gjort så meget for mig. Lad mig gøre det her for dig.
Jude, lad være.
Undskyld... Hej. Det her kommer lige ud af det blå.
Jude Gallagher. Jeg arbejder for spilfirmaet Deus Machina.
Hej, Jude. Jeg hedder Tiffany. - Det havde jeg ikke regnet med.
Min mor elskede Audrey Hepburn.
Det her er min nære ven Thomas Anderson.
Han er en ægte berømthed. Vor generations største spildesigner.
Det må du altså undskylde.
Hej, Thomas. Kald mig bare Tiff.
Hej.
Kender vi hinanden?
Vi kommer begge to her. - Må jeg få din basse?
Prøver du at score min mor? - Må jeg ikke godt få en bid?
Skat, vi er sent på den.
Det er min mand, Chad. - Hyggeligt at møde jer.
Skat, Callie skal til træning. - Ja, undskyld. Kom, unger.
MODAL 101 UOPDAGET
Hvad?
MODAL 101 SLETTET
Beklager, det er chefen.
"Milliarder af mennesker lever deres liv -
- i uvidenhed."
Jeg elsker den replik. Det var dig, der skrev den, ikke?
Udsigten herfra er bare O-M-G.
Den er så perfekt, at den må være fake. Ikke?
Jo, helt sikkert.
Sid ned.
Smøg? - Var du ikke holdt op?
Jeg holdt op med at kalde det en vane. Nu er det bare en guilty pleasure.
Måske kan jeg gøre det nemt for dig. Ja, Binary er gået over budgettet...
Det handler ikke om Binary, men om vores fremtid.
Et kildent emne, vores fortid taget i betragtning.
Hvordan går terapien? - Fint.
Har der været nogen episoder?
Nej. - Godt at høre.
Vi to har haft vores uoverensstemmelser.
Du sagde, vores første møde føltes som et FBI-forhør.
Men se dig omkring.
Det her har vi skabt. Sammen.
Ja.
Men nu?
Tingene har ændret sig. Markedet er barskt.
Du forstår nok, hvorfor vores moderselskab, Warner Bros., -
- har besluttet at lave en efterfølger til trilogien.
De gør det med eller uden os. - Det troede jeg ikke, de kunne.
Det kan de. Og de opsiger vores kontrakt, hvis vi ikke samarbejder.
Seriøst?
Jeg ved godt, du sagde, historien var fortalt færdig.
Der er bare det ved historier, at de aldrig rigtig slutter.
Vi fortæller dem om og om igen, -
- bare med forskellige navne og forskellige ansigter.
Jeg er faktisk ret begejstret.
Efter alle disse år vender vi tilbage til begyndelsen. Tilbage til Matrix.
Jeg har talt med marketing...
Tom?
Er du okay?
Ja.
Hvad følte du i det øjeblik?
Hvad jeg følte?
At jeg enten er ved at få et mentalt sammenbrud igen -
- eller lever i en computerskabt virkelighed, der har fanget mig.
Igen.
Ikke meget af et valg. Måske er det slet ikke så binært.
Måske er der andre måder at forstå det, der skete, på.
Thomas, du er selvmordsoverlever og velsignet med en livlig fantasi.
Den cocktail har affødt farlige vrangforestillinger.
Din forretningspartner faldt dig i ryggen i går.
Hans krav om et spil, du havde svoret aldrig at lave, tog helt pippet fra dig.
Overgrebet fik dit sind til at stritte imod -
- og gengælde det, han gjorde mod dig.
Adaptiv vrede kan være nyttig til at behandle traumer.
Frem for en gentagelse af dit sammenbrud -
- virker denne episode som et udtryk for selvbeskyttelse.
Og jeg mindes, hvor svært det var for dig at åbne op om den slags.
Det fortæller mig, hvor langt vi er kommet.
Vil du have fornyet din recept?
Ja.
Jeg taler for os alle sammen, når jeg siger, jeg er vildt begejstret -
- for at arbejde med et spil, der var en sand gamechanger.
Mappen foran jer rummer vores fokusgrupperesearch, -
- der blandt andet analyserer nøgleord associeret med brandet.
Vigtigst er "originalitet" og "frisk".
Det er værd at have in mente, når I arbejder på Matrix 4...
...og muligvis mange flere.
Hvad gjorde Matrix anderledes? Det fuckede med din hjerne.
Folk vil have os til at tænde deres synaptiske WTF-lampe.
Hvad gjorde Matrix anderledes? Det fuckede med din hjerne.
Folk vil have os til at tænde deres hvad fanden foregår der-lampe.
Jeg var ikke vild med det første som nogle af jer andre.
Og jeg får knopper af alt, der kræver opslagsværker og overstregningspen.
Spil skal være store og dumme. - Vi skal have masser af våben.
Matrix er masseødelæggelse.
Hjernedød action er ikke on-brand. - Sandt. Matrix er porno for hjernen.
Filosofi iført stram PVC. - Ideer er det nye sexet.
At begrave virkeligheden er nemmere end at afskaffe drømme.
Matrix handler om...
Transpolitik. - Kryptofascisme.
Det er en metafor... - For kapitalisme.
Det må ikke blive endnu et reboot eller remake.
Hvorfor ikke? Reboots sælger.
Vi er helt galt afmarcheret. Nævner man Matrix for folk...
...så ser de det her.
Lad mig opsummere vores mål med ét ord:
Bullet time! - Det er to ord.
Vi skal bruge et nyt bullet time.
Vi skal revolutionere gaming igen.
Revolutionere gaming igen!
Hej, Tiff. Det sædvanlige?
Lad mig leve livet vildt. Jeg tager en cortado i dag.
Slå gækken løs.
Må jeg betale for den? - Hejsa.
Hej.
Jeg ville gerne have børn, -
- men skyldes det, at kvinder forventes at ville have børn?
Er det ens eget ønske, eller er man blevet programmeret af sin opvækst?
Jeg betaler min psykiater i dyre domme for at besvare den slags.
Fornuftigt. Jeg burde gå mere til psykolog, -
- men jeg er sgu for træt. Børn er udmattende.
Jeg har ikke selv børn.
Nå nej, det ved jeg jo godt. Undskyld, men jeg googlede dig.
Hvordan er det at være en berømt spildesigner? Det må være fedt.
Lange arbejdstider. Af og til er det fedt.
For det meste... Jeg ved det ikke.
Men selv jeg har hørt om Matrix. - Ja, vi underholdt nogle unge.
Var det sliddet værd?
Må jeg spørge dig om noget med spillet?
Er hovedpersonen baseret på dig selv?
Der er meget af mig i ham.
Måske lidt for meget.
Må jeg spørge om noget andet? - Værsgo.
Der er en kvinde med i spillet.
Trinity.
Det er også bare et spøjst tilfælde, ikke?
Absolut.
Jeg kan godt lide hende.
Jeg kan godt lide Trinity.
Og hendes Ducati. Spøjst nok er jeg også vild med motorcykler.
Min ven Kush og jeg bygger dem selv.
Du har din psykiater, jeg har mine motorcykler.
Jeg sad og kiggede på billeder fra spillet. Billeder af Trinity.
Jeg viste Chad en scene og spurgte, hvad han syntes.
Han fattede det ikke, før jeg sagde: "Synes du ikke, hun ligner mig?"
Ved du, hvad han gjorde?
Han lo.
Og jeg lo med, som om det var en joke. Det måtte det jo være.
Det gjorde mig så vred. Jeg hadede mig selv, fordi jeg lo.
Jeg havde lyst til at sparke ham hårdt.
Ikke for hårdt. Bare hårdt nok til at brække kæben af ham.
Nu fortryder du nok, at du sidder her med mig.
Det er det bedste, jeg har gjort i lang tid.
Jeg er nødt til at tage den.
Det er Tiff. Åh nej...
Jeg er på vej.
Min yngste har stukket en legoklods op i næsen.
Jeg er nødt til at gå.
Jeg håber, vi ses igen.
Dette er en nødsituation.
Begiv Dem venligst til nærmeste udgang.
Hvad foregår der? - Nok bare en falsk politianmeldelse.
Af en, der er sur over den nye opdatering.
Vær venlig at forlade bygningen.
Hej, Neo. Hvis du vil have svar, så benyt døren for enden af gangen.
Nu!
Hvem er du?
Det ved du.
Jude?
Jude!
Endelig.
Jeg kunne bare ikke dy mig for at lave den reference.
Hvad?
Morpheus Uno ved vinduet. Lyn, torden og dramatik.
"Endelig."
Nu om dage må du nøjes med mig, der træder ud af en toiletbås. Trist.
Dig kender jeg. - Tænk at møde sin skaber.
Det her sker bare ikke. Du kan ikke være en figur, jeg har kodet.
100 % virkelig.
Hvordan? - Forklaringen er her.
Nej. Nej, nej, nej...
Hvad mener du med nej? Alt det her var din ide.
Jamen det var et forsøg, et eksperiment.
Et eksperiment? Anbragte du mig i et lillebitte modal -
- og lod mig lede som en sindssyg efter dig som et eksperiment?
Udgangen kollapser. - Han har ikke taget pillen endnu.
Han har lige en krise. - Det tog en krig at hacke spejlet.
Den er stadig åben.
Det her kan ikke være virkeligt.
Vi har fundet ham!
Det sker ikke i virkeligheden. Det er ren indbildning.
Det er ikke virkeligt.
Bliv, hvor du er!
Neo!
Du gode gud.
Neo!
Hr. Anderson!
Det kan ikke være rigtigt.
Jeg har savnet dig.
Det er ren indbildning.
Kan du høre mig, Thomas?
Følg min stemme.
Mærk dine fingerspidser. Hvad rører de ved?
Klokken.
Kan du høre klokken?
Kan du huske, hvordan du kom herhen?
Jeg hørte Deja-Vu udenfor, åbnede døren, og der stod du.
Kan du tale om det? Da vores forløb begyndte, -
- kunne du ikke skelne mellem virkelighed og fiktion.
Du havde forsøgt at springe ud fra et højhus for at "flyve væk".
Vi har gjort store fremskridt siden, men du virker meget oprevet nu.
Kan du fortælle mig, hvordan det begyndte?
Han sms'ede mig.
Hvem? - Morpheus.
Han er altså vendt tilbage? - Det var ikke rigtig ham.
Det var et program, jeg havde kodet til et modal.
Og denne modal-Morpheus kom for at hjælpe dig -
- med at flygte fra en virtuel virkelighed kaldet Matrix.
Er jeg sindssyg? - Det ord bruger vi ikke her.
Hvilket ord skal jeg så bruge?
Hvilket ord forklarer, hvad der sker med mig?
Må jeg se sms'erne?
De er blevet slettet.
Hvis vi kørte hen til dit arbejde, hvad tror du så, vi ville finde?
Ingenting.
For der har ikke været noget angreb.
Der er ingen, der er blevet dræbt. Der er ingen, der har sms'et.
Det er rent hjernespind. Er det det, jeg skal sige?
Er det det, du tror på? - Det føltes virkeligt.
Ja, selvfølgelig.
Din ambition var at lave et spil, der oplevedes som virkeligt.
Derfor indlemmede du dit eget liv i fortællingen.
Vreden mod din forretningspartner gjorde ham til din ærkefjende.
En gift kvinde ved navn Tiffany blev til Trinity i en umulig romance.
Selv min kat blev til en del af dit Matrix.
Det er der ikke noget forkert i. Sådan gør kunstnere.
Problemet opstår, når fantasierne bliver til fare for os selv eller andre.
Vi vil jo ikke have, folk kommer til skade, vel?
Kald mig bare Tiff.
Hvem er du? - Trinity.
At man er forelsket, er bare noget, man mærker. Helt ind i knoglerne.
Kan du mærke det?
Jeg giver aldrig slip.
Du må give slip på det hele, Neo. Slip sindet løs.
Det ser nemt nok ud.
"Slip sindet løs."
Okay, slip sindet løs.
Jeg kan flyve -
- eller falde.
Hvem er du?
Du kan ikke huske mig, -
- men du ændrede engang mit liv, da du sprang ud fra et andet tag.
Dengang var jeg bare en pluspol som alle andre, -
- indtil jeg kiggede op og fik øje på dig.
Det var en anden version af dig, men jeg så dit sande jeg, -
- et kort øjeblik før du sprang.
Og du faldt aldrig.
Var det dig, der hackede mit modal?
Ja.
Det er Jude. Han er et program, der bliver brugt til at styre dig.
Han er på vej hertil, og han har agenter med.
Jude?
Jeg har kimet dig ned. Vi har monsterproblemo.
Er du alene?
Frækt spørgsmål, mester.
De ligner ikke agenter. Nu om dage er de botter forklædt som mennesker.
Det er umuligt at vide, hvem man kan stole på.
Hvorfor skulle jeg stole på dig?
Hvis de åbner den dør, mister vi vores hack.
Så dræber de mig og sætter dig tilbage i hamsterhjulet, -
- ligesom sidste gang du forsøgte at springe ud.
Du lod dit modal stå åbent, -
- så andre kunne befri Morpheus og via ham finde frem til dig.
Jeg ved det, ligesom jeg vidste, at jeg en dag ville finde dig, -
- og at du ville være parat.
Hvis du vil vide sandheden, må du komme med mig.
Okay.
Hvor er vi?
Tokyo. En mobil portal gør det svært at spore os. Seq er bare den bedste.
Portal lukket. Ingen forfølgere.
Det her mindes jeg ikke. - Vi bruger ikke telefonbokse mere.
Døren er til højre.
Mentalitet og miljø, ikke? - Åh nej.
Det handler altid om mentalitet og miljø.
Vi mente, elementer fra din fortid kunne gøre dig tryggere i nutiden.
Intet virker så beroligende som en smule nostalgi.
Det er optagelser fra dit spil.
"Vi er altid under tidspres", og så videre og så videre.
"Ingen kan få at vide, hvad Matrix er." Bla, bla, bla.
"Man skal se det for at tro det."
Det er tid til at lette.
Hvis det her er virkelighed, og jeg ikke er sindssyg, vil det så sige...
...at det der har fundet sted?
Men hvis det har...
...så døde vi.
Tydeligvis ikke. Hvorfor maskinerne holdt dig i live -
- og gjorde så meget for at skjule dig, ved vi ikke.
Skjule mig? Jeg arbejdede for et firma, hvor jeg lavede et spil -
- med titlen "The Matrix". Det virker ikke, som om de ville skjule noget.
Vi har i årevis screenet enhver Thomas Anderson, vi kunne finde.
Vi var ikke klar over, at de kunne ændre din DSI.
Din digitale selvopfattelse genereres via systemet Semblance.
Det er sådan her, du ser dig selv, men de har ændret dit DSI-loop.
Sådan her ser alle andre dig.
20 år?
Hvorfor tog det 20 år at finde mig? - Det tog meget længere tid end det.
Det er godt 60 år siden, du og Trinity fløj til en af maskinbyerne.
Der er meget, vi ikke ved.
Hvorfor du knap nok er ældet, eller hvor tit de har ændret dit DSI.
Men formentlig blev du ikke fundet, fordi du ikke ville findes.
Det passer ikke. - Måske ikke.
Måske forsvandt du heller ikke, -
- fordi du arbejdede sammen med maskinerne helt fra begyndelsen.
Nu er øjeblikket kommet, hvor du skal vise os, hvad der er virkeligt.
Hvis du vil slippe ud, tager du den her pille.
Men hvis du er, hvor du hører til, kan du vende tilbage til det her.
Hver eneste dag, om og om igen til evig tid.
Fuck.
Hold loopet stramt.
Cybebe har brug for den tårnpin. - Jeg har opfanget et svagt signal.
Jeg registrerer noget sært. Et transplantat.
Thomas?
Åh gud. - Åh nej.
Vi får gæster. - Hvordan har de fundet os?
Thomas, det her er ikke virkeligt.
Du har fået et alvorligt psykotisk anfald.
Lexy? - Det er lige før.
Thomas?
Thomas, det er ikke nogen leg. Mærk min hånd. Den er virkelig.
Bliv hos mig. - Nej...
Bliv hos mig.
Neo!
Morpheus!
Afsted!
Der aktiveres botter. - Det er en sværm.
Kom!
Der er et hack ude på toilettet.
Kom nu!
Hvor?
Spejlet.
Det er da for småt. - Der er ikke andre udveje.
Jeg ved det.
Jo tættere på man er, jo større bliver det.
Okay, kom så. Ind med dig.
Trinity.
Nej...
Velkommen tilbage til den virkelige verden.
Trinity...
Hans vitalsystemer er blevet holdt ved lige, men det ser ikke godt ud.
Vi mister ham. - Vi kan prøve at chokke ham.
Jeg kan huske det her.
Construct.
Stedet mellem alt og intet.
Velkommen i min hybel.
Her har jeg hængt ud...
...og lært alt om dig.
Og mig selv.
Forsigtig. Man bliver kuk af det.
Er minder gjort til fiktion mindre virkelige?
Er en virkelighed skabt af minder blot fiktion?
Hvad mig angår, gætter jeg på, -
- at du skrev mig som en algoritme ud fra de to faktorer, der formede dig.
Morpheus og agent Smith.
En kontraprogrammeringskombi, der var...
...mere end mystificerende.
Men det virkede, for nu er vi her. Nu til de dårlige nyheder.
Din hjerne er afhængig af det lort, Matrix har tvangsfodret dig med.
Stærkt afhængig. Du har voldsomme abstinenser.
Lægebotterne tvivler på, du overlever. Men de kender dig ikke, som jeg gør.
Jeg ved præcis, hvad du har brug for.
Du tager gas på mig.
Det er ikke for sjov. Det kan blive den første dag i resten af dit liv.
Men hvis du vil det...
...må du kæmpe for det.
Nej. Jeg er færdig med at kæmpe.
Er du det?
Hvad fanden laver han?
De har hjernevasket dig.
Fået dig til at tro på deres verden. Men noget i dig vidste, det var løgn.
Noget i dig huskede, hvad der var virkeligt.
Du kender mig ikke. - Ikke det?
Jeg ved, der kun er én ting, der betyder noget for dig.
Jeg ved, det er derfor, du kæmper videre -
- og aldrig giver op.
Kom nu, Neo!
Det er nu.
Det er din sidste chance.
Du må kæmpe for livet, hvis du vil se Trinity igen.
Kæmp for hende!
Hold da kæft... - Kæmp for hende!
Må jeg...?
Hvordan har du det?
Hvis stikket her er virkeligt, -
- betyder det, at de har taget mit liv...
...og lavet det til et computerspil.
Hvordan jeg har det?
Det ved jeg ikke. Jeg ved ikke, hvordan jeg skal kunne vide det.
Det er jo lige det.
Hvis vi ikke ved, hvad der er virkeligt...
...kan vi ikke gøre modstand.
De tog din historie, der betød...
...ufatteligt meget for sådan nogle som mig...
...og forvandlede den til noget trivielt.
Det er det, Matrix gør.
Det skaber våben af alle ideer og alle drømme.
Alt, hvad der betyder noget for os.
Sandheden skjules bedst i noget så ordinært som et computerspil.
Nu lyder du som Oraklet.
Hende har jeg hørt meget om.
Hun var borte, før jeg blev gjort fri.
Borte?
Da den nye version af Matrix blev uploadet, -
- foretog de en udrensning.
De lovede os fred, men gav os udrensning.
Nej. Der blev skam fred.
Du gjorde det muligt, og det forandrede alt.
Det føles ikke, som om det har forandret noget som helst.
Matrix er kun blevet værre, og jeg er tilbage, hvor jeg startede.
Det føles, som om alt, hvad jeg har gjort, vi har gjort...
...ikke gjorde nogen forskel.
Det gjorde en verden til forskel.
Jeg kan vise dig det.
Det her er min besætning.
Vores operatør, Seq.
Sequoia, men alle kalder mig Seq. - Hyggeligt at møde dig.
Min far elskede rødtræer.
Da han undslap fra Matrix og hørte, de var udryddet, -
- var han nær død af sorg. Heldigvis mødte han min mor, og her står jeg.
Det er Lexy, Berg og Ellster.
Hej.
Du kendte min bedstefar, kaptajn Roland.
Var Roland din bedstefar?
Han jokede med, at han ikke troede på dig, -
- men du frigjorde hans sind for anden gang.
Ikke for at være fanboy, men det her er stort for mig.
Berg er vores neoolog. - Hvad?
Der er mange som mig, der er en anelse besat af dit liv.
Det var ham, der genkendte dit modal.
Når du kan overskue det, har jeg et hav af spørgsmål.
Samme her. Det første går på dem.
Bare rolig. Kom og mød dem.
Det er Cybebe, Octacles og Lumin8.
Er maskinerne på vores side nu?
De foretrækker ordet "syntienter".
Du havde en voldsom indflydelse på deres verden.
Du forandrede noget, ingen troede kunne forandres.
Betydningen af "vores side".
Cybebe og Octacles satte livet på spil for at få dig ud.
Tak. Men hvorfor?
Det er ikke alle, der ønsker at herske.
Ligesom det ikke er alle, der ønsker at være fri.
Hvad er det? - Et eksomorfisk partikelkodeks.
Det giver programmer adgang til denne verden. Til en vis grænse.
Grænser er de begrænsedes lod.
Morpheus. Tak. - Det var mig en ære.
Hvordan fungerer det?
Paramagnetiske svingninger. Jeg kan downloade manualen til dig.
Nu om dage downloader vi ikke andet end manualer og diagnostik.
Må jeg spørge dem om noget?
Da I frakoblede mig, var der en bælg mere.
Ja. Vi har analyseret dataene. Det kunne godt være Trinity.
Det er hende.
Jeg tænkte jo nok, vi skulle have den her samtale.
Du befandt dig i et mærkeligt tårn, hvor Cybebe aldrig før havde været.
Vi havde kun den ene chance.
Hvis det er Trinity, aner vi ikke, hvordan vi skal befri hende.
Endnu.
Ingen troede på, vi ville finde ham, men det gjorde vi.
Okay. Vi ved endnu ikke, hvordan vi skal befri hende.
Kaptajn, vi nærmer os sikkerhedsgodkendelsen.
Så er vi fremme. - Zion?
Sid ned.
Hanno er vores flådes bedste pilot. - Mange syntienter er bedre end mig.
Mnemosyne, værsgo at lande. - Tak, kontrolrum.
Vi forulykker jo lige straks.
Vi kunne ikke besejre vagterne, så vi blev bedre til at skjule os.
Velkommen til Io.
Io.
Det ser virkeligt ud.
Biohimmel.
Den fungerer ligesom vækstlys.
Det er langt mere komplekst. Med vand fra jordskorpen hydronerer den luften -
- og regulerer vores ECO- og SRI-cyklusser.
Og så er den pæn at se på. - I modsætning til det der.
Generalen har vist sendt en velkomstkomite.
Det var satans.
Det er jo dig. - Niobe?
Flere rynker og færre tænder, men klog nok til at vide, -
- at jeg ikke ved en skid. Det her havde jeg sgu ikke set komme.
Heller ikke jeg. - Jeg sagde jo, han var i live.
Du og din besætning har flyveforbud.
Protokollerne er til for at beskytte os alle.
Om forladelse, men jeg turde ikke miste ham. Folk har ventet så længe.
Vi har fundet Den Udvalgte.
Jeg tror ikke på Den Udvalgte. Det har jeg aldrig gjort.
Nej, det har jeg heller ikke.
Men du overlod mig engang dit skib imod Rådets befaling.
Verden var anderledes dengang.
Vi var anderledes.
Indfind dig på havnen. Rengør Mnemosyne, -
- og overfør dine adgangskoder. Du er færdig, kaptajn.
Vi må tale sammen.
Da det allerførst forlød, at det kunne være dig...
...anede jeg ikke, hvordan jeg ville have det nu.
Det er godt at se dig. - I lige måde.
Det er noget andet end Dozers sprøjt.
Ja.
Meget har forandret sig. Måske med undtagelse af dig.
Kan du huske det her?
Man glemmer nemt, -
- hvor meget støj Matrix pumper ind i ens hoved, indtil man trækker stikket.
Ja.
Der er en anden ting, der laver den samme altopslugende støj som Matrix.
Krig.
Jeg stod ved templets barrikade...
...og stirrede på en hær af vagter, der skulle dræbe os alle sammen.
Men så forsvandt de.
Man sagde, du havde reddet os. Jeg troede ikke på det.
Hver nat drømte jeg om angrebssirener, men så...
...vågnede jeg op til det her.
Stilhed.
Nu skammer jeg mig over min pessimisme.
Det tog mig lang tid at turde tro på, at en verden uden krig var mulig.
Den tro gav du mig. Det var din gave til os alle.
En gave, der bliver ved med at bære frugt.
Hjælp mig op, så går vi en tur.
Hvor er det smukt.
Det er Freya, overbotaniker, og Quillion, vores chefdigitolog.
Vores gæst behøver vel næppe nogen introduktion.
Intet bevæger sig hurtigere end lyset bortset fra sladder.
Velkommen til Haven, Neo.
Et jordbær?
Med digital Matrix-kode kan de konverteres til dna-sekvenser.
Som vokser her?
Det er ikke nemt at ændre genomet til fotosyntese via biohimlen, men...
Det går fremad. - Smag på det.
Blåbærrene er fantastiske.
Kan du huske, vi spiste det der hundeæde, der smagte af rust?
Zion kunne aldrig have frembragt sådan noget.
Hvorfor ikke?
Fordi det krævede syntienter og digitale intelligenser som ham.
Zion sad fast i fortiden, i krig, i sit eget Matrix.
De mente, det var os eller dem.
Denne by er bygget af os og dem.
Hvad blev der af Zion? - Jeg tænkte nok, du ville spørge.
Problemerne opstod i maskinbyerne.
Kraftværkerne kunne ikke producere energi nok, -
- og intet avler vold som knaphed.
For første gang så vi maskiner bekrige hinanden.
Oraklet sendte bud om en ny magtfaktor på fremmarch.
Det var det sidste, vi hørte fra hende.
Morpheus.
Efter belejringen blev han enstemmigt valgt -
- til formand for Rådet.
Ih, hvor han nød det.
Men rygterne om denne nye magtfaktor ignorerede han.
Han var sikker på, at dit værk aldrig kunne omgøres.
Disse mennesker holdt aldrig op med at tro på mirakler. Eller på dig.
Om forladelse.
Hvordan skulle jeg kunne vide, det ville ske?
Vi forstod det ikke dengang, og vi forstår det stadig ikke.
Jeg er ikke kommet for at skabe problemer, Niobe, -
- men jeg har brug for din hjælp. Trinity er i live.
Så er spørgsmålet, hvorfor de har ladet hende leve.
Det ved jeg ikke, men hvis det er muligt at befri hende, -
- er jeg nødt til at prøve.
Selv hvis du bringer hele vores by i fare?
Beklager, Neo.
Det, der overgik Zion, skal ikke overgå Io.
Du må tilgive mig, at jeg beder dig gå med Sheperd, -
- indtil vi ved, hvad der foregår.
Vil du spærre mig inde, efter jeg lige er sluppet fri?
Jeg ved godt, det ikke syner fair.
Det gør det heller ikke at blive gammel, men jeg klynker ikke.
Undskyld. Jeg har aldrig mødt en legende før.
Neo.
Sheperd.
Vildt. Du er virkelig.
"Virkelig".
Der var det ord igen.
Folk taler tit om gamle dage.
Om dig, viralagenten og belejringen af Zion.
Alting var enklere dengang. Folk higede efter at være frie.
Det er noget andet nu.
Det føles lidt, som om folk har givet op.
Som om Matrix har vundet.
Værsgo.
Jeg skal lige spørge dig om en ting.
Er det rigtigt, du kunne flyve?
Sejt.
Morpheus.
Har generalen anbragt dig i Rapunzel-tårnet?
Udsigten er god. - Hvad blev der af Bugs og de andre?
Egentlig skulle de sterilisere Mnemosyne med en tandbørste.
Men faktisk venter de på, at du skal vælge mellem -
- at forblive indespærret eller drage ud for at finde Trinity.
Det er ikke rigtigt noget valg.
Fru general, hvad gør vi?
Bugs er lige så egenrådig, som den dag du befriede hende.
Det er ikke egenrådighed. Det er mytteri.
Pjat. Jeg ved, det gik dig på at spærre ham inde.
Jeg ved også, du er lettet over, at han nu er taget afsted.
Vi har sådan slidt for at beskytte Io.
Jeg er bange.
Der er hun.
På broen. Jeg har hende.
Semblance fungerer for vildt.
Man ser glimt af hendes sande jeg, men hendes fremtoning...
Hun er rendyrket blåpille.
Det er et barskt spørgsmål, men vi er nødt til at stille det.
Hvad, hvis hun er tilfreds, hvor hun er?
Hvordan var min fremtoning?
Magen til hendes.
Stig til transmissionsdybde.
Tak, fordi I hjælper mig.
De fleste af os er her på grund af dig.
Og generalen bliver kun god igen, hvis du genfinder gnisten.
Hvad, hvis jeg ikke kan blive det, jeg var engang?
Så er vi på røven.
To minutter. To minutter til transmission.
Jeg lukker jer ind gennem et hotelværelse.
Det burde være sikkert.
Portalen er åben. Et pakhus nær ved hendes garage.
Zonen vrimler med botter.
Afgang.
Hvad synes du om ham?
Han er ældet utroligt meget. Skægget og håret...
Jeg er vild med det.
Idiot. Jeg mener det med, at han er Den Udvalgte.
Alle, der var sammen med ham, døde.
Ja, han får os stensikkert slået ihjel.
Forudsigelig som altid.
Smith.
Er det virkelig Smith?
Syret. Der er så mange teorier om de to, og de står lige der.
Vanvittig kode. Han er som en agent, og alligevel ikke.
Kom nu til fornuft.
Hvordan fandt du os?
Du værdsatte aldrig vores forhold.
Ikke ligesom Analytikeren. - Min psykiater.
Han gjorde vores bånd til en kæde. Det er indlysende, når man ser det.
Men kodeopdateringen var genial. Jeg fatter ikke, hvordan han gjorde.
Dig gjort til halvskaldet nørd. Grineren.
Og mig -
- gjort endnu mere perfekt.
De gennemborende blå øjne var måske i overkanten.
Hvad er det, du vil, Smith?
Jeg har store drømme, Tom.
Primært voldelige hævnfantasier, men skal jeg forfølge dem, -
- må du holde op med at forfølge dine.
Det lyder som en konflikt.
Uundgåelig konflikt? Det behøver det ikke at være.
Bare overlad psykiateren til mig. - Værsgo. Jeg vil kun have Trinity.
Det er netop problemet, Tom. Han vidste også, du ville komme.
Tro mig, du kan ikke klare ham.
Nogen åbner portaler i de lave frekvenser.
Han skal ikke lægge snor om min hals igen.
Jeg har fundet nogle af dine gamle bekendte.
Eksiler. - Blev de ikke slettet?
Dig? Det er jo dig!
Efter alle disse år. Jeg kan dårligt tro det.
Åh gud.
Du stjal mit liv!
Merovingeren mener, de er i samme situation som mig.
For at få deres liv tilbage må dit gøres forbi.
Dræb ham!
Du ødelagde -
- alt i denne snotforpulede verden!
Vi havde elegance.
Vi havde stil og passiarer, ikke alt det her bip-bip-bip.
Kunst, film, bøger... Det var alt sammen bedre.
Originalitet betød noget.
Du gav os Face-Zucker-Satan og Sofaflix-klima-Wiki-pisselort!
Jeg kan stadig kung-fu.
Neo!
Ligesom i gamle dage.
Neo.
Jeg har tænkt på os to, Tom. Binære forbindelser, der udgør alt.
Nuller og ettaller.
Lys og mørke.
Frihed og tvang.
Anderson og Smith.
Du er faldet af på den, Tom.
Du er ikke, hvad du har været.
Sandt.
Flot. - Tak.
Kom nu, Neo.
Kaptajn, er du okay? - Ja. Hvor er Neo?
Smith gør kål på ham. - Hvor?
Jeg har det skidt med det her.
Det var trods alt dig, der gjorde mig fri. Igen.
Derfor ved du om nogen, hvorfor jeg ikke kan give op.
Du skulle have lyttet til mig. Nu får du hende aldrig at se igen.
Hvad var det? - Det var Neo.
Gnisten er genfundet.
Er du okay? - Ja.
Det vil afføde en reaktion. - Udgangene er klar.
Det er ikke forbi endnu, vores franchise-efterfølger-spinoff!
Lad os komme væk. - Nej. Jeg må tale med hende.
Eksilerne var ældre end dig, og dem kunne vi knap nok klare.
Skal det virkelig være nu?
Jeg mener...
...du ligner jo lort.
Gud, hvad er der sket? - En ulykke.
Kush, ring efter en læge. - Det er lige meget.
Jeg har ikke meget tid. - Så fik jeg dig at se igen.
Efter vores snak gik det op for mig, at mit liv ikke var noget liv.
Undervejs havde jeg opgivet at finde noget, der var virkeligt.
Vent.
Men så skete der noget.
Jeg kiggede efter dig på caféen.
Jeg troede, jeg måske havde opdigtet dig.
Men i nat havde jeg en drøm.
Du var omringet af politiet, og de gav sig til at jage os.
Os? - Vi kørte på min motorcykel.
Hvordan endte det?
Ikke godt.
Jeg har haft drømme, der ikke kun var drømme.
Mener du en drøm, der gik i opfyldelse?
Endelig kan vi tale sammen som voksne mennesker.
Jeg hader at lyve. Det er så udmattende.
Tiff og jeg har ventet på dig i evigheder.
Deja-vu, ikke sandt?
Du kan ikke besejre tiden.
Tilbagespolingen sker hurtigere, end du kan nå at blinke.
Det var dig, der gav mig ideen.
Lad mig opsummere vores mål med ét ord:
"Bullet time".
Det er ret ironisk, at jeg nu styrer dig med den kraft, der har defineret dig.
Jeg holdt skarpt øje med dig, og alligevel fandt du en udvej.
Det var snedigt af dig at bruge et modal.
Det her kan være for det bedste. Huden er ret vellykket denne gang.
Det må gøre ondt at høre oven på al den lidelse, du har måttet udstå, -
- men verden hører ikke op, bare fordi du gør det.
Tag den.
Jeg var til stede, da du døde.
Jeg tænkte ved mig selv: "Det her er alle anomaliers moder.
Sikke dog en mulighed."
Jakkesættene gav mig lov til at genskabe jer.
Hvorfor hende? Det kommer vi til. At genoplive jer var hundedyrt.
Som at renovere et hus, men kostede det dobbelte.
Jeg troede, det ville glæde dig at være i live igen. Jeg tog fejl.
Håb og fortvivlelse er nærmest identiske som kode.
Vi knoklede i årevis for at aktivere din kildekode.
Jeg var ved at give op, da det gik op for mig.
Trinity.
Det var ikke dig alene. Hver for sig har ingen af jer nogen særlig værdi.
Ligesom syre og base bliver I farlige, når I blandes sammen.
I simulationer, hvor I to blev til ét, kan man roligt sige, alt gik skævt.
Men så længe jeg holdt jer lettere adskilt, -
- skete der noget utroligt.
Min forgænger elskede præcision.
Hans Matrix var lutter kolde fakta. Han hadede menneskesindet.
Han indså ikke, at I kun interesserer jer for fiktion.
Den eneste verden, der tæller, er den herinde.
I tror på det sygeste pis. Hvorfor?
Hvad er det, der bestyrker og gør jeres fiktioner virkelige? Følelser.
Med forlov.
Kush er en af mine lakajer.
De er overalt. Det er så træls at klone agenter på en pluspol.
Det er langt mere effektivt at bruge befolkningen.
Og sværmtilstand er sygt grineren.
Nydeligt.
Har du tænkt over, hvorfor man har mareridt?
Hvorfor ens hjerne piner en? I virkeligheden er det os, -
- der maksimerer jeres output. Det fungerer sådan her.
Kan du stoppe kuglen? Hvis bare du kunne bevæge dig lidt hurtigere.
Følelser er så meget nemmere at kontrollere end fakta.
I mit Matrix er det sådan, -
- at jo værre vi behandler jer, jo mere energi producerer I.
Det er helt gak.
Jeg har sat produktivitetsrekorder hvert år uden nogen modstand.
Folk bliver i deres bælge, glade som julegrise.
Nøglen til det hele er dig og hende.
I længes efter det, I mangler, og frygter at miste det, I har.
For 99,9 % af jeres art er det livet i en nøddeskal. Begær og frygt.
Man må give folket, hvad folket vil have.
Hun er dit eneste hjem. Kom hjem, før der sker noget forfærdeligt.
Bugs! - Jeg hører dem.
Trinity... - Det bør du ikke kalde mig.
Jeg kommer tilbage.
Neo, vi må afsted.
Vagter? - Værre endnu.
Jeg fik ordre til at passe på skibet. - Så derfor skyggede du os?
Tjek jeres langdistancescannere. Det vrimler med sprutter i området.
I kan dø her eller blive stillet for en krigsret derhjemme.
Kalder du det et valg?
Sprutterne skulle have fået jer. Jeg er for gammel til en røvsyg retssag.
Niobe, det er ikke Bugs' skyld. - Klap i, og tituler mig general.
Og lad være med at tale for den forhenværende kaptajn.
Hun handlede selv ud fra sin egen kortsynede dumhed.
Kortsynede?
De går mere op i at dyrke frugt end i at frigøre sind.
Det skal vi ikke diskutere igen.
Det er en kendsgerning. De har opgivet menneskene.
Jeg har i hvert fald opgivet dig.
Sheperd, før hende væk. - Fru general...
Rolig, Kujaku er en ven.
Goddag, min ven.
Ham?
Fru general. Tak, fordi du ville se mig.
Hvis nogen kan hitte hoved og hale i det her, så er det dig.
Hej, Neo. - Dig kender jeg.
Jeg har holdt øje med dig.
Hvorfor? - Vi mødte hinanden for længe siden.
Godmorgen.
Sati.
Min far vidste, vi ville mødes igen, omend omstændighederne er triste.
Hans indvirken på din skæbne var hans livs største fortrydelse.
Det forstår jeg ikke.
Min far var chefingeniør i Anomaleum.
Min far konstruerede bælgene, hvor Neo og Trinity blev holdt fanget.
Vidste du, hvad der var sket?
Vidste du, han og Trinity var i live, uden at fortælle mig det?
Det var ingen nem beslutning, men Io havde brug for dig.
Byen skulle bygges for både dit folk og mit.
Hvis jeg havde fortalt dig alt, var dit valg blevet uhyre svært.
Mine venner lader mig træffe mine egne valg.
Hvis det var en fejl, beder jeg inderligt om forladelse.
Hvorfor er du her nu?
Efter Neos flugt får Anomaleum nu udelukkende kraft fra Trinity.
Et fejlværn skulle gendanne Matrix i en tidligere version, -
- men Analytikeren fortalte ledelsen, at du snart vil vende tilbage frivilligt.
Hvorfor sagde han det?
For hvis jeg ikke tager tilbage, dræber han Trinity.
Du kan tage tilbage til bælgen eller døje Trinitys død igen.
Hvad vælger du, Neo? - Jeg tager tilbage.
Analytikeren kender dig godt, men den viden har gjort ham uforsigtig.
Han burde have affundet sig med din flugt og devakueret Trinity.
Men det ville have umuliggjort den utrolige mulighed, vi nu har.
For et par timer siden -
- kunne ingen have overbevist mig om, -
- at jeg skulle stå her og skitsere en mission så vanvittig som denne.
Hvad laver du? - Melder mig frivilligt.
Næ nej. Du er den eneste, jeg befaler at tage afsted.
Det behøver De ikke, for jeg melder mig frivilligt.
Jeg skal bruge to mere.
Er I gået fra forstanden? I kender ikke engang missionen.
Vi kender Dem, fru general.
Hvis De siger, det er vigtigt, bliver ingen af os hjemme.
Tak.
Fat mod, og lykke til.
Trinity holdes fanget i Anomaleum i tårnet her.
Tunnellerne er blevet spærret af, og tårnet vrimler med vagter.
List er altafgørende.
Bare vi ikke udløser alarmen, bør første etape være enkel.
Vi skal krydse fostermarkerne, forcere et kraftværk -
- og bestige et to kilometer højt bevogtet tårn. Er det enkelt?
Nemlig.
Vi skal bare have en, der gør det til daglig, til at tage en af os med.
50 meter under Anomaleum er der fostervandsfiltre.
I udkanten sidder en lille ventil.
Ventilen sender luft ind i partikelmodifikatoren, -
- der ilter biogelen, der blev brugt i Neos bælg.
Jeg er med. Eksomorfen sniger sig ind via Neos gamle navle.
Det kan umuligt gå galt.
Morpheus skal åbne devakuatorrøret og slå udblødningsapparaterne fra.
Trinity skal frakobles, mens hun mentalt er forbundet til Matrix.
Det kræver en anden menneskehjerne, og da Neo må være hos Analytikeren, -
- er den eneste tilgængelige og anvendelige hjerne din.
Selvfølgelig.
Tak, Cybebe.
Skal Trinity stadig tage den røde pille?
Hendes bevidsthed overføres til skibet, så det er ikke strengt nødvendigt.
Det vigtigste er, at hun selv træffer valget.
At frigøre et usikkert sind vil formentlig slå hende ihjel.
Men selv hvis hun vil det, -
- vil Analytikeren så ikke sende vagterne mod jer?
Jo. Men hvis planen lykkes, er det uden betydning.
Hvorfor? - For så er vi allerede væk.
Så sindrig en plan kan ikke være lagt tilfældigt.
Da min far indså, hvordan Anomaleum skulle bruges, -
- overførte han i smug tegningerne til mig.
Analytikeren opdagede forræderiet -
- og lod mine forældre slette.
Jeg ville også være blevet myrdet, havde det ikke været for Kujaku.
Der går ikke en dag, hvor jeg ikke sørger over dem.
Jeg har bedt til, at denne dag skulle komme.
Vi nærmer os transmissionsdybde.
Du skal vide, at jeg er her på grund af hende.
Jeg har altid drømt om at være frygtløs som Trinity.
Men da jeg så, hvordan hun reagerede i garagen...
Du tror, jeg måske tager fejl. - Hvad, hvis vi kommer for sent?
Hvad hvis hun ikke er Trinity længere?
Jeg har aldrig troet på, jeg var Den Udvalgte.
Men det gjorde hun. Hun troede på mig.
Nu må jeg tro på hende.
Nu bliver det vanskeligt.
Har du prøvet det her før? - Ikke endnu.
Så er det nu.
Velkommen hjem. - Jeg vil bare tale med hende.
Med Tiff? Hvis du kommer tilbage, kan du tale med hende, så tit du vil.
Omend Chad måske har nogle indvendinger.
Hvis hun fortæller mig, det er det, hun ønsker, så har du vundet.
Aha.
Men hvis hun vil have mig, så lader du os tage afsted.
Hvorfor skulle jeg gøre noget så dumt?
Jeg er omgivet af folk, der hellere vil frakoble mig end lade dig tage mig.
Hvis du vil have Matrix, er det her din eneste chance.
De kan jo frakoble dig alligevel.
Det er derfor, du skal lade os tage afsted.
Okay.
Jeg kan godt lide prøver. Vi lader Tiff afgøre sagen.
Sådan. Vi er klar til bypassen.
Hvad så nu? - Nu venter vi.
Det virker grotesk bare at lade hende ligge.
Vi må afvente hendes beslutning. - Hvis hun afslår, hvad så med Neo?
Den vigtigste beslutning i Neos liv er ikke en, han selv kan træffe.
Jeg så det her i min drøm.
Hvis jeg var Oraklet, kunne jeg måske forklare det.
Oraklet. Fra dit spil?
Det er ikke noget spil.
Åh gud...
Efter du var gået, gik jeg hjem og spillede det.
Jeg tænkte hele tiden:
"Hvorfor føles den her historie som et minde?"
En del af mig...
...føler, jeg har ventet på dig hele mit liv.
Og den del tænker: "Hvorfor fanden tog det dig så lang tid?"
Der er ikke noget enkelt svar.
Måske var jeg bange for det her.
Bange for, hvad der kunne ske.
Bange for at såre den eneste, jeg nogensinde har elsket.
Jeg ville ønske, jeg var den, du tror, jeg er.
Men se på mig. Jeg kan ikke være hende.
Mor! - Mor!
Er det her virkeligt? - Du må tage med os.
Hvor var det godt, vi fandt dig.
Hun er blevet ramt af en bil. - De forbinder hendes arm.
Lægen siger, hun klarer den. - Du skal på hospitalet.
Det er for sent. - Jeg forstår det godt.
Hvad sker der? - Neo tog fejl.
Tiffany...
Tiffany, du skal med os.
Tiffany!
Gid du ville holde op med at kalde mig det forpulede navn.
Mit navn er Trinity, og fjern så grabberne fra mig.
Neo! - Trinity!
Få hende ud!
Sikke noget rod.
Min fejl. Jeg pressede for meget på. Førhen var kvinder så nemme at styre.
Du ved nok, jeg ikke kan lade jer slippe.
Det går bare ikke.
Så det er deja-vu om igen.
Hun dør, og det er din skyld.
Løgn med løgn på. - Smith?
Kan man nu ikke engang stole på programmer mere?
Tom og jeg har mere til fælles, end du aner. Da han slap ud, -
- var jeg fri til at være mig selv.
Trinity?
Klar? - Ja.
Åh nej.
Udslet hende!
Stop dem!
Tror I, det er overstået? Aktiver sværm.
Her slutter vores uventede alliance.
Ved du, hvad forskellen på os to er, Tom? Enhver kunne have været dig, -
- og jeg kan være alle og enhver.
Hvad skete der?
Hvad?
Væk! Skynd jer væk!
Hvor slemt er det? - Storslemt.
Ja, det er slemt.
Du kan vel ikke stadig flyve?
Det bliver der ikke noget af.
Neo, hop op!
Calliope, red de sårede! Vi andre bliver hos dem!
Hvordan har hun det? - Der er gode livstegn.
Hendes signal er kraftigt.
Flot klaret, kaptajn.
Nu mangler vi bare et mirakel.
Jeg hader botter.
Få os væk herfra! - Jeg prøver. Sværmen er overalt.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Seq, hvad er det?
Hvad er der i vejen?
Hvad skal du?
Han bruger botter som bomber.
Lexy?
Sheperd er i fare.
Slut mig til.
Så er det ikke sikkert, jeg kan få dig ud igen.
Hvad laver de nu?
Spærrer dem inde.
Kaptajn, du må skynde dig. Hold ud, Lex.
Lexy!
Der er de!
Lex. - Bugsy.
Sådan!
Seq, hvor er Neo? - De er på vej op mod taget.
Hun dør, hvis vi ikke får hende ud.
Hvor er det smukt.
Jeg kan huske det her.
Jeg kan huske os.
Min drøm sluttede her.
Vi kan ikke vende om.
Det gør vi heller ikke.
Kan de klare springet?
Det er ikke mig, der gør det. Er det dig?
Farvel.
Hvor dramatisk. - "Tiffany"?
Det var en intern joke. Bare en spøg.
En spøg?
Noget i den stil?
Okay, av.
Hvis du hadede navnet, hvorfor logrede du så som en lydig tæve?
Det bad han selv om.
Kan du ikke styre hende?
Det var for at bruge børn.
Vi har et par spørgsmål. - Du ville aktivere fejlværnet.
Det var Jakkesættenes ide, men uden jeres kildekode var det umuligt.
Hvorfor har de så ikke slettet dig? - Fordi jeg kender systemet.
Jeg kender menneskene, og jeg kender jer.
Lige nu er I stolte af jer selv. Det var også en flot sejr.
Hvad så nu? Kommer I for at forhandle?
I tror, I bestemmer nu, fordi I kan gøre alt i denne verden.
I skal være så velkomne.
Giv den en makeover. Mal himlen regnbuefarvet.
Men nokkefårene render ingen steder. De kan godt lide min verden.
De vil ikke have jeres fesne frihed eller selvstændighed.
De vil gerne styres. De higer efter sikkerheden i, -
- at I to ligger i jeres bælge, bevidstløse og alene som dem.
Vi kommer ikke for at forhandle.
Vi vil omforme din verden. - Foretage et par ændringer.
Regnbuehimlen er en god ide. - Et frit sind kan udrette alt.
Det glemmer man nemt. - Fordi han gør det nemt.
Det burde han tænke lidt over.
Inden vi går i gang, vil vi lige sige tak.
Du gav os noget, vi troede, vi aldrig ville få.
Hvad?
En chance til.
Se det i øjnene. Filmmediet er dødt.
Spilmediet er dødt. Fortællemedier, døde.
Lutter neurotriggerreaktioner og viral indoktrinering.
Hvad fabler I om?
Kattevideoer.
Det, vi har brug for, er en række videoer, -
- som vi kalder "The Catrix".
Tekster af: Henrik Thøgersen