DrSi predstavlja
MATRICA
OBUDITEV
Seq, notri sem. –Kapitan.
Prav si imel. Tista svetloba je res strešno okno.
Zaznavam resne motnje. –Čudno. Nekakšen modal je.
Videti je kot stara koda. –Znana se mi zdi.
Označi ga. Poklical bom pomoč.
Preverila bom. –Bugs?
Če generalka izve, da sva raziskovala …
Nič hudega ne bo, če na hitro pogledam.
Si slišala to? Sranje. Sledili so signalu.
Bugs, najbrž je past. Bugs!
Stoj! Ne premikaj se!
Streljali bomo! Zelo počasi, dvigni roke.
Pa pojdimo.
Hej, kam pa vi?
Opozorjeni ste bili, poročnik.
Mislim, da lahko obvladamo eno dekle.
Zapravljate čas! Moji jo bodo pripeljali dol.
Ne, poročnik,
vaši možje so že mrtvi.
Seq, si z mano? –Ta stara koda se kar naprej sesuva.
Tvoja projekcija prekinja. Preklopi na zvok.
Bugs, to je direktna kršitev generalovega protokola.
Vem, vem.
Toda tukaj se nekaj dogaja.
Nekaj pomembnega.
Prekleto. Vemo, kaj se bo zgodilo.
Razbila jih bo.
Sedaj bo poklicala. –Liniji so sledili.
In potem … –Potem bo zbežala.
Ali je tukaj kakšen agent?
Poznam zgodbo.
Tako se je vse začelo.
Prekleto.
Tukaj je on začel.
Misliš, da je ta modal v zanki? Ali v neskončnem premiku?
Nekakšna zaporedja, ki razvijajo program, za kaj?
Ne vem.
Toda izvedela bom. –V redu.
Že videno, vendar očitno vse narobe.
Zakaj uporabiti staro kodo za zrcaljenje nekaj novega?
Ne vem.
Če naj bi bila to Trinity, se to ni tako zgodilo.
Mogoče to ni zgodba, za katero mislimo, da je.
Bugs, oditi moraš. Sigurno je past.
Sranje.
Kar nadaljujte,
kar ste počeli.
Jaz bom …
kar odšla.
Ubijte jo.
Seq!
Zakaj si me rešil? –Najprej ti. Kdo si? Od kod si prišla?
Moje ime je Bugs.
Kot Bunny (Zajček Dolgoušček).
In tehnika, ki posluša.
Ali veš, da je to modal?
Kaj je modal? –Simulacija za razvoj programa.
Ali razumeš, da si ti …
digitalno čutenje? –Vem, kaj sem jaz.
Tako kot vem da je moje delo
loviti in uničevati sentinele kot si ti.
Pa vendar …
Tukaj sva. –Tukaj sva.
Ali ostali agentje vedo za to sobo?
Kako si jo našel?
Nikoli ni bilo nikogar v trgovini s ključi,
zato sem začel iskati.
Bolj iščeš, več najdeš.
Zgodba mojega življenja.
Kaj?
Občutek imam, da poznam to sobo.
Prekleto.
To je njegovo stanovanje.
Misliš od Thomas Andersona?
Povsod sem ga iskal. On ne obstaja.
Nehal je biti Thomas že dolgo nazaj,
toda mogoče ga poznaš pod njegovim pravim imenom.
Neo.
Ga.
Dobro.
Ne morem verjeti, po vseh teh letih.
Vidiš, veliko ljudi misli, da je Neo mrtev.
Toda jaz vem, da ni.
Ker sem ga videla.
Kje?
To ni nekaj, kar lahko pojasnim, toda …
Toda tisti trenutek, ko me je pogledal,
sem začutila …
da se je odklenil moj um.
Nekaj takega se je zgodilo meni.
Videval sem vzorec
in povsod je bil.
Mi tega ne vidimo, vendar smo vsi ujeti
v te čudne ponavljajoče zanke.
Nekako sem to videl v ogledalu.
Samo utrip, vendar tako, kot praviš.
In nenadoma sem razumel.
To ni resnični svet.
Prvič sem začutil pravi namen,
in vedel sem, kdo sem in kaj moram narediti.
Kdo si?
Kaj moraš narediti?
Jaz sem …
Morpheus,
in moram poiskati Nea.
Morpheus.
V redu. V redu.
O, mojbog! Moram te spraviti od tod.
Moram zvedeti, kdo je zgradil ta modal.
Pridi z mano.
Moraš biti pripravljen. Zelo pripravljen. Ker, če nisi,
če misliš, da spadaš sem.
Ti temu praviš izbira?
Če bi mi kdo to ponudil, da preidem na binarno predstavo sveta
ne bi pristala da pogoltnem,
nekaj tako simboličnega za skrajšanje mojega življenja.
In ženska s tabletami se je smejala, ker sem zgrešila bistvo.
Bistvo česa? –Izbira je iluzija.
Ti že veš, kaj moraš narediti.
Resnica.
Dobro. Tam je stara zgradba
s strešnim oknom in veliko stopnic.
Lafayette.
Ena od štirih vrat vodi tja.
Ne upiraj se. –Kaj se dogaja?
Samo dihaj.
Izhod deluje skoraj enako za ljudi in programe.
Nikoli nisem nosil drugačnih očal.
Dobro izgleda. Katera vrata?
Ta naj bi bila.
Agent White.
Agent Smith?
Pojdi!
Seq! Ali me slišiš?
Bugs! Mislim, da sem te izgubil.
Naju lahko spraviš do okenskega okvirja? –Bugs! Bugs! On je agent!
To okno! Na grobo!
Kaj za …
POZOR - ZAZNAN VDOR –Kaj za vraga?
Ali je kaj narobe?
Samo manjša napaka.
Jutro, Bobbi. Jutro, model.
Kako čudovit dan, da si živ. Imam prav?
Problem? –Nekaj je izgubil.
Ali je to stara koda Matrice?
Majhen modalni poizkus. –Za Binary?
Potrebujem kavo. –Kava. Ja, takoj! Jaz častim.
Nočem se ti prilizovati,
toda, ko sem prvič igral trilogijo, sem bil šokiran.
Paradoks med svobodno voljo in usodo.
Ali smo vsi samo algoritmi, delamo tisto, kaj moramo
ali se lahko izognemo svojemu programiranju?
Genij, v sami zgodbi igre in sinhronizacije BT.
Ali sem ti povedal, da je prevzela moje življenje?
Ja, padel sem v sedmem razredu.
Tvoja igra me je skoraj uničila.
Si že povedal. –In sedaj sva tukaj.
Ti mi povej, g. Anderson,
ali je svobodna izbira
ali usoda?
Tam je.
Čista desetka.
Daggers. Lej, oprosti.
Piflar sem. Stroji so me vzgojili. –Bolje, da greš.
Ne, prosim. Se bom popravil.
Res.
Prav.
Ali kdaj govoriš z njo?
Tole ti povem.
Za vse, kar si naredil zame, naredim jaz to zate.
Jude, ne. Ustavi se.
Oprostite. –Hvala. –Živjo.
Vem, da je to malo neobičajno. Jaz sem Jude Gallagher.
Delam v podjetju z igrami Deus Machina.
Živjo, Jude, jaz sem Tiffany.
Tiffany. Tega nisem pričakoval.
Mami je oboževala Audrey Hepburn. –Jude.
In to je moj dobri prijatelj, Thomas Anderson.
On je resnično poznana osebnost in večina meni,
da je največji ustvarjalec iger naše generacije.
Se opravičujem za to. –Jude … –Govori z njo.
Živjo, Thomas. Vsi me kličejo Tiff.
Živjo.
Ali se poznava?
Oba hodiva sem. –Lahko dobim žemljico?
Hočeš mojo mamo napičit ali kaj? –Brandon!
Ali lahko enkrat ugriznem?
Srce! Kaj se dogaja? Pozni bomo.
To je moj mož, Chad. –Me veseli. –Hej.
Srce, moramo odpeljati Calli na trening. –Točno. Oprostite.
Pridita, otroka. Gremo.
Kaj?
MODAL 101: DATOTEKA IZBRISANA
Oprosti. Šef je.
Milijarde živijo svoje življenje …
nezavedno.
Vedno sem oboževal ta stavek.
Ti si ga napisal, ne?
Vsakič, ko tukaj stojim,
si mislim, O–M–B.
Popolno je, sigurno je ponaredek.
Drži?
Ja.
Sigurno.
Sedi.
Cigareto?
Mislil sem, da si nehal.
Nehal sem govoriti, da je razvada.
Zdaj je samo kriv užitek.
Mogoče ti to lahko olajšam.
Vem, da je Binary presegel proračun.
Ne gre za Binary, Tom. Večje je od tega.
Gre se za prihodnost,
kar je občutljiva tema, glede na najino zgodovino.
Kako to misliš?
Kako kaj terapija?
Dobro.
Kakšne …
nevšečnosti?
Ne.
To je super slišati.
Poglej, Tom, vem, da sva vedno imela nesoglasja.
Kaj si že rekel o najinem prvem srečanju?
Imela sva vse privilegije FBI zaslišanja.
Toda poglej ta prostor.
Midva sva to naredila.
Skupaj.
Ja. –In zdaj?
Stvari so se spremenile. Trg je neizprosen.
Sigurno razumeš, zakaj se je naše drago
matično podjetje, Warner Bros, odločilo za nadaljevanje trilogije.
Kaj? –Obvestili so me, da bodo naredili to z nami ali brez nas.
Mislil sem, da tega ne morejo.
Seveda lahko. In dali so nam vedeti,
da lahko prekinejo pogodbo, če ne sodelujemo.
Resno?
Vem, da je zgodba zate končana,
toda nekaj je glede teh zgodb.
Nikoli se res ne končajo, ali ne?
Še vedno je ista zgodba, kot nekoč,
samo z drugimi imeni, drugimi obrazi
in jaz sem kar nekako vznemirjen.
Po vseh teh letih,
smo spet na začetku, kjer se je začelo.
Nazaj v Matrico.
Govoril sem z marketingom …
Tom?
Si v redu?
Kaj si takrat občutil?
Kaj sem občutil?
Počutil sem se, kot, da imam spet živčni zlom
ali pa živim v računalniško generirani resničnosti,
ki me je zopet …
zaprla.
Ni kaj prida izbire. –Ne.
Ni vse tako binarno, kot se zdi.
Mogoče so drugi načini za razumevanje tega.
Ja.
Thomas, ti si preživeli samomorilec z bujno domišljijo.
Ti dve dejstvi ustvarita nevarno fikcijo v tvojem življenju.
Včeraj, ko si prišel na sestanek, s tvojim poslovnim partnerjem
in on te je napadel iz zasede,
zahteval, da narediš igro, za katero si rekel, da je ne boš.
Ta napad je uspešno odvzel tvoj glas.
Njegovo nasilje je sprožilo, da se je tvoj um branil.
Ti si naredil njemu to, kar je on tebi.
Govorila sva o vrednoti
prilagodljive jeze pri zdravljenju travme.
Daleč od predlaganja ponovitve tvojega prvotnega zloma,
Verjamem, da je ta dogodek, prikaz zdrave samoobrambe.
In najbolj pomembno, spomnim se kako težko
ti je bilo to deliti s kom.
Kar mi pove, koliko si že napredoval.
Ali imaš še dovolj zdravil?
Najprej, vem, da govorim v imenu vseh
ko rečem, da sem tako vznemirjena
sodelovati pri igri, ki je tako …
torej, drugačna.
Paket pred vami vsebuje naš pogled na raziskovalne skupine.
Notri boste našli razčlenitev
s povezavo ključnih besed in blagovne znamke.
Najvišje sta izvirnost in novitete,
ki se jih je dobro zapomniti za začetek dela na Matrici 4.
Kdo ve, koliko jih še bo?
Kaj naredi Matrico drugačno? Zmeša ti glavo.
Na tej točki.
Ljudje nočejo nas v svojem sivem prostoru,
da vklopimo njihove WTF sinaptične luči.
Kaj naredi Matrico drugačno? Zmeša ti glavo.
Ljudje hočejo nas v svojem sivem prostoru,
za vklop njihovih sinaptične
Kaj za vraga se dogaja? Luči.
Prva mi ni bila všeč tako, kot nekaterim od vas.
In roko na srce, jaz nimam veliko potrpljenja
za karkoli, ki zahteva učni načrt ali označevalec.
Rad imam velike igre, glasne in neumne.
Potrebujemo orožje. Veliko. –Matrica pomeni kaos.
Nepremišljena akcija ni v skladu z blagovno znamko.
Prav ima. Matrica je miselni porno. Filozofija v sijočem
tesnem PVC-ju. –Ja. Ideje so po novem seksi.
ENOSTAVNEJE JE ZAKOPATI RESNIČNOST KOT SE ZNEBITI SANJ
Očitno je v Matrici
trans politika. –Kripto fašizem.
To je metafora za … –… kapitalistično izkoriščanje.
To ni drugi ponovni zagon, ponovna obdelava, ponavljanje …
Zakaj ne? Ponovni zagon se prodaja.
Mi smo zelo daleč od napačne zajčje luknje, ljudje.
Če rečeš Matrica nekomu. Če rečeš Matrica …
… vidijo to.
Dovolite mi, da izrazim naš cilj v samo eni besedi.
Vizualni učinek!
To sta dve besedi.
Potrebujemo nov vizualni učinek.
Ponovno narediti revolucijo igričarstva.
Narediti revolucijo igričarstva!
Dober dan, Tiff.
Kot običajno?
Veš kaj, Skroce? Danes bom divja.
Danes bom cortado.
Dobro si je dati duška.
Te moti, če jaz plačam? –Živjo.
Živjo.
Spominjam se, da sem želela družino,
toda, ali je to zato, ker bi si ženske to naj želele?
Kako veš, ali si želiš nekaj zase
ali si le programiran, da si to želiš?
Mojemu psihoanalitiku plačujem veliko denarja,
da odgovori na ta vprašanja zame.
Pametno. Morala bi imeti več terapij
toda odkrito, preveč sem utrujena za to.
Otroci te izčrpajo, saj veš?
Ne. Nikoli nisem imel otrok. –Saj res, to pa vem.
Oprosti. Poguglala sem te.
Kako je biti svetovno znan izdelovalec iger? Najbrž super.
Veliko delovnih ur.
Včasih je super.
Večino časa …
Ne vem.
Toda ti si ustvaril Matrico. Celo jaz vem za njo.
Ja. Nekaj otrok smo zabavali.
Torej, je bilo vredno?
Ali lahko vprašam nekaj o igri?
Seveda. –Ali je glavni junak narejen po tebi?
Veliko mene je v njem.
Mogoče malo preveč.
Lahko še nekaj vprašam? –Prosim.
V igri tudi ena ženska.
Trinity.
Tudi to je čudno naključje, kajne?
Bog, ja.
Všeč mi je.
Všeč mi je Trinity. In obožujem njen ducati.
Še eno naključje. Rada imam motorje.
Z mojim prijateljem Kush, jih sestavljava. –Res?
Ti imaš svojega psihoanalitika, jaz imam motorje.
Iskala sem slike vaše igre. O Trinity.
Pokazala sem Chadu prizor in ga vprašala, kaj misli?
Ni dojel, dokler nisem rekla …
Se ti ne zdi, da mi je podobna?
Veš, kaj je naredil?
Smejal se je.
Tudi jaz sem se, kot da je šala. Kako ne bi bila, ne?
Razjezilo me je.
Sovražila sem se zaradi tega.
Hotela sem ga močno brcniti.
Ne tako močno.
Mogoče tako močno, da mu zlomi čeljust.
In sedaj gotovo obžaluješ, da si se usedel z mano.
Že dolgo nisem naredil nekaj tako pametnega.
Moram se javiti.
Živjo, tukaj Tiff. Bog, ne.
Takoj pridem.
Moj najmlajši si je porinil lego kocko v nos.
Iti moram.
Upam, da se še vidiva.
Kaj se dogaja? –Najbrž nas je napadel kak 14 letnik.
Ja, nekdo, ki je jezen zaradi zadnje posodobitve. –Ali pa samo nagaja.
Prosim pomikajte se proti izhodu. Stavbo moramo sprazniti.
Živjo, Neo.
Če hočeš odgovore na vprašanja, pojdi do vrat na koncu hodnika.
Zdaj!
Kdo je to?
Veš kdo.
Gospod, sem.
Jude?
Jude!
Končno.
Nisem bil prepričan glede povratnega klica,
vendar se je bilo težko upreti. –Kaj?
Morpheus Uno. Odkritje pri oknu. Strele, grmenje in teater.
Končno.
Toliko let kasneje, spet tukaj,
pa pridem iz stranišča. Tragedija ali farsa?
Poznam te. –Ne srečaš vsak dan svojega ustvarjalca.
To se ne dogaja. –O, zagotovo se.
Ti ne moreš bit lik, ki sem ga zapisal.
100% naraven.
Kako? –Vsa razlaga, ki jo potrebuješ.
Ne. Ne, ne.
Hej, kako misliš ne?
Ti si to hotel in naredil. To je tvoja ideja.
Test je bil. Samo poskus.
Poskus?
Dal si me v prekleto majhen modal,
pustil si, da si razbijam glavo,
dokler se mi ni skoraj zmešalo, ko sem te iskal, kot poskus.
Izhod se zapira. –Ni še vzel tablete.
Kaj? Zmanjkuje časa. –Vem. Dogaja se mu.
Ali ve, kako težko je bilo vdreti v ogledalo?
Še vedno je odprto.
To ne more biti res.
Tarča najdena. Imamo ga.
To se ne dogaja.
V moji glavi je. V moji glavi je.
Hej, ti! Stoj! Počakaj!
To se ne dogaja.
Stoj! Ne premikaj se!
Neo!
Mojbog!
Neo!
G. Anderson!
Ne! Ni mogoče.
Pogrešal sem te.
V moji glavi je.
Ali me slišiš, Thomas?
Pojdi za glasom.
Čuti s konicami prstov. Česa se dotikaš?
Zvonček.
Ga slišiš?
Se spomniš, kaj se je zgodilo? Kako si prišel sem?
Najbrž si prišel peš.
Zunaj sem slišal Deja-vu, odprl sem vrata in tam si stal.
Lahko govoriš o tem?
Ko sva začela delati na tem, si izgubil sposobnost
razlikovati resničnost od fikcije.
K meni si prišel po tem, ko si hotel skočiti iz stavbe.
Rekel si, da si hotel poleteti.
Od takrat sva zelo napredovala,
toda sedaj si še posebej razburjen.
Kako se je to začelo?
SMS mi je poslal.
Kdo? –Morpheus.
Torej se je vrnil.
Ni bil točno on.
Bil je program, ki sem ga kodiral za modal.
In ta modal Morpheus, te je prišel rešit
iz virtualne resničnosti imenovane Matrica.
Sem zmešan?
Tu ne uporabljamo te besede.
Katero pa naj uporabim?
Katera beseda razloži, kaj se mi dogaja?
Ali lahko vidim sporočilo?
Izbrisana so.
Če bi se usedla v moj avto in se odpeljala v pisarno,
kaj misliš, da bi tam našla? –Nič.
Zato, ker ni bilo napada.
Nihče ni umrl.
Nihče mi ni poslal sporočil. Vse se dogaja v moji glavi.
Ali moram to povedati?
Ali to verjameš?
Zdelo se je resnično. –Seveda.
Tvoja velika želja je bila narediti igro,
ki bi bila težko ločljiva od resničnosti.
Da si to dosegel,
si pretvoril elemente iz tvojega življenja v igro.
Usmeril si jezo na tvojega sodelavca
in ga prikazal, kot sovražnika.
Poročena ženska z imenom Tiffany, postane Trinity, obsojena romanca.
Tudi to, da ne maraš moje mačke, je prišlo v Matrico.
Nič ni narobe s tem. Takšni so umetniki.
Problem nastane, ko domišljija
ogroža nas ali druge ljudi.
Nočeva, da se komu kaj naredi,
kajne, Thomas?
Živjo, Thomas. vsi me kličejo Tiff.
Kdo si ti? –Moje ime je Trinity.
Noben ti ne more povedati, da si zaljubljen.
Sam se zaveš, po celem telesu,
gre skozi kosti.
Ali čutiš to?
Nikoli ne bom spustila.
Moraš se prepustiti, Neo.
Osvobodi um.
Videti je enostavno.
Osvobodi um. Sranje.
V redu.
Osvobodi um.
Poletim …
ali pa padem.
Kdo za vraga si ti?
Ne boš se me spomnil,
toda dolgo nazaj, si mi spremenil življenje,
ko si skočil z neke druge strehe.
Takrat sem bila taka, kot vsi drugi, kot baterija,
ki se pretvarja, da živi
dokler nisem pogledala gor in zagledala tebe.
Bil si drugačen, vendar sem jaz videla
pravega tebe,
samo sekundo preden
si skočil.
In nikoli nisi padel.
Ali si ti vdrla v moj modal?
Ja.
To bo Jude. On ni tvoj prijatelj.
On je skrbnik, program, ki te nadzira.
Sem prihaja, in s seboj bo pripeljal agente.
Jude.
Celo noč te že kličem. Imamo velik problem.
Si sam?
To je nekam seksi vprašanje, frajer.
Niso videti tipični agentje.
Sedaj uporabljajo bote, s kožo kot normalni ljudje,
kar pomeni, da so povsod in nikoli ne veš, komu zaupati.
Zakaj naj bi zaupal tebi?
Zato, ker če odprejo ta vrata, zgubimo naš vdor.
Ujeli me bodo in ubili
in ti boš spet padel v zanko, ki so jo pripravili zate,
tako kot so jo zadnjič, ko si hotel skočiti ven.
Vem, zakaj si pustil svoj modal odprt.
Potreboval si nekoga drugega, da osvobodi Morpheusa.
In zaradi njega, bomo lahko prišli do tebe.
Poznam te stvari tako kot sem vedela, da bom nekega dne našla tebe.
In ko te bom našla, boš pripravljen na to.
Če želiš resnico, Neo, boš moral z mano.
Kje sva? –V Tokiu.
Če se portal premika, nas je težje slediti.
Sick je najboljši v tem. –Portal je čist. Bere naše sence.
Tega se ne spomnim.
Tudi do telefonskih govorilnic nam ni več treba teči.
Vrata so na vaši desni.
Kulisa in nastavitve, kajne?
O, ne. –Vse je v kulisi
in nastavitvah.
Ker je bilo naše prvo srečanje tako slabo,
smo mislili, da bodo prizori iz preteklosti
pomagali olajšati prehod v sedanjost.
Nič ne potolaži tesnobe bolj kot malo nostalgije.
To so prizori iz tvoje igre.
Čas je vedno naš nasprotnik,
in tako dalje.
Nikomur se ne sme povedati, kaj je Matrica, bla, bla.
Moraš videti, da verjameš.
Čas je, da poletiš.
Počakaj.
Če je to res in nisem zmešan, ali to pomeni,
da se je to zgodilo?
Toda, če se je,
potem smo umrli. –Očitno ne.
Zakaj so te stroji obdržali živega in zakaj so te tako dobro skrili,
so vprašanja, na katere ne poznamo odgovora.
Skrili?
Delal sem v podjetju igro z imenom Matrica.
Ni videti, da bi me radi skrili.
To podjetje smo že leta spremljali.
Vsakega Thomas Andersona smo pregledali.
Toda nismo razumeli,
kako lahko spremenijo tvoj DSP.
Kapsule ustvarijo digitalno samopodobo
skozi sistem povratnih informacij, ki se mu reče vtis normalnosti.
Tako vidiš sam sebe.
Nekako so ujeli tvojo DSP v zanko.
Tako pa te vidijo drugi.
Dvajset let?
Zakaj ste rabili 20 let, da ste me našli?
Potrebovali smo več kot to.
Minilo je 60 let odkar sta s Trinity
poletela v eno od Mest strojev.
Kaj? –Še veliko je nepoznanega.
Kot na primer, zakaj se nisi tako postaral,
in kolikokrat so spremenili tvoj DSP. –Po tem, kar vemo,
te ni nihče našel, ker si tako hotel.
To ni res. –Mogoče ni.
Mogoče ni osnove govoricam, da si izginil,
ker si sodeloval s stroji že od začetka.
Morpheus, nehaj.
Vse kar pravim, da je to trenutek,
ko nam lahko dokažeš, kaj je res.
Če hočeš ven,
boš vzel to tableto.
Toda, če pa sodiš sem,
greš nazaj na te. Vsak dan.
Vedno znova za vedno.
Jebenti.
Drži zanko stabilno.
Cybebe potrebuje pin stolpa. –Imam signal. Slab je.
Zagotovo je izven omrežja.
Kapitan. Zaznavam marsikaj čudnega.
Kaj? –Nekakšen transplantat.
Thomas?
O bog.
O, ne.
Družbo imamo. –Kako so nas našli?
Thomas, nič ni res.
Si sredi resnega živčnega zloma.
Lexy? –Še malo.
Thomas?
Thomas, prosim. To ni igra.
Občuti mojo roko. To je resnično.
Ostani z mano.
Ne. Ne.
Ostani z mano.
Neo!
Morpheus!
Gremo! Gremo!
Aktivirali so bote. –Roj je.
Pridi!
V kopalnico sem vdrl. Hitro! –Ja.
Gremo!
Seq, kje?
To ogledalo. –Kaj?
Ne bo šlo. –Mora, ker ni druge poti s tega vlaka.
Ne, ne.
Razmišljaj o perspektivi. Bližje si, večje postane.
Dobro. Pridi.
Notri greš.
Trinity.
Ne!
Dobrodošel v resnični svet.
Trinity.
Kako kaže, doktor? –Njegovi vitalni sistemi so bili skrbno vzdrževani,
toda ni videti dobro.
Izgubljamo ga. –Ponovni zagon ga lahko vrne.
Daj.
Tega se spomnim.
Konstrukt.
Med vsem
in ničemer.
Dobrodošel v jaslice.
Počival sem tukaj v ladijskem omrežju,
preučeval vse o tebi.
In meni.
Previdno. Zadelo te bo.
Ali so spomini spremenjeni v fikcijo manj resnični?
Ali je resničnost, ki temelji na spominu fikcija?
Glede na mojo vlogo v tem, bi rekel
da si me napisal kot algoritemski odraz dveh sil,
ki so ti pomagale, da si postal ti,
Morpheus in agent Smith.
Kombiniran paket kontraprogramiranja, ki je bil
recimo temu bolj ali maj noro ustvarjanje.
Toda uspelo je, ker sva sedaj tukaj.
Sedaj pa slabe novice.
Tvoji možgani so odvisni od tega sranja.
Matrica te je leta polnila na silo.
Grozno zasvojen. Greš skozi velike krize.
Zdravniški boti ti ne dajejo veliko upanja za preživetje.
Toda ne poznajo te tako kot jaz.
Točno vem, kaj potrebuješ.
Šališ se.
Brez heca.
Lahko, da bo to prvi dan preostanka tvojega življenja.
Toda, če ga želiš …
se moraš boriti zanj.
Ne. Dovolj sem se boril.
Kaj res?
Kaj za vraga počne?
Dobro so te naučili.
Verjel si jim, da je njihov svet vse, kar si zaslužiš.
Toda del tebe je vedel, da je to laž. Del tebe se je spomnil, kaj je res.
Ne poznaš me. –Ne?
Poznam te, zato ker vem za edino stvar ki ti je še pomembna.
Vem, da si zato tukaj in se še vedno boriš
in zakaj se ne boš nikoli predal.
Daj no, Neo!
To je to.
To je tvoja zadnja priložnost.
Boriti se moraš za svoje prekleto življenje,
če hočeš še kdaj videti Trinity.
Daj, Neo! Bori se za njo!
Prekleto. –Bori se zanjo!
Živjo. –Živjo.
Te moti, če …
Kako si?
Če je ta zatič pravi,
to pomeni, da so mi vzeli življenje
in ga spremenili v video igro.
Kako sem?
Ne vem.
Ne vem niti, kako naj vem.
To je to, ne?
Če ne vemo, kaj je res
se ne moremo upreti.
Vzeli so tvojo zgodbo, nekaj, kar je pomenilo
veliko ljudem, kot sem jaz
in jo spremenili v nekaj nepomembnega.
To naredi Matrica.
Oboroži vsako idejo.
Vsake sanje.
Vse, kar nam je pomembno.
Kjer je bolje skriti resnico, kot v navadni video igri?
To je bilo slišati kot Orakelj.
Veliko sem slišala o njej.
Izginila je preden sem bila osvobojena.
Izginila?
Ko je bila nova verzija Matrice naložena,
je prišlo do čistke.
Obljubili so nam mir, dobili smo pa čistko.
Ne. Bil je mir.
Ti si to omogočil in vse se je spremenilo.
Ni videti, da bi se kaj spremenilo.
Matrica je ista ali pa slabša.
In jaz sem tam, kjer sem začel.
Videti je, da vse, kar sem naredil,
vse, kar smo naredili,
ni pomenilo nič.
Vse to je nekaj pomenilo.
Lahko ti pokažem.
MARK III, ŠT. 19, MNEMOSIN NAREJENO V EU LETA 2274
To je moja ekipa.
Naš operater, Seq.
Sequoia. Toda vsi me kličejo Seq.
Veseli me.
Oče ima rad sekvojo.
Ko je pobegnil iz Matrice in je izvedel, da jih ni več,
ga je skoraj ubilo. Še sreča, da je srečal mamo
in tukaj sem.
To so Lexy, Berg in Ellster.
Živjo.
Poznal si mojega dedka, kapitana Rolanda.
Roland je bil tvoj dedek?
Vedno se je smejal, hecal, kako ni nikoli verjel vate.
Toda na samem, je rekel, da si mu osvobodil um v drugem poskusu.
Nisem nek oboževalec,
toda to je precej velik trenutek zame.
Berg je naš stalni Neo-log.
Kaj?
Zunaj je veliko ljudi kot jaz malo obsedenih s tvojim življenjem.
Nikoli ne bi prepoznala tvojega modala, če ne bi bilo njega.
Kadarkoli boš pri volji, imam približno milijon vprašanj.
Jaz tudi. Začel bom pri njih.
V redu je.
Pridi jih spoznat.
To je Cybebe.
To pa Octacles.
To je Lumin8.
Stroji so sedaj na naši strani?
Oni so sentineli. To besedo imajo raje kot stroji.
Tvoj kontakt z njihovim mestom je imel velik vpliv na njihov svet.
To sem prej mislila.
Da si spremenil, kar nihče ni verjel, da je možno.
Pomen naše strani.
Cybebe in Octacles sta tvegala svoje življenje, da sta te rešila.
Hvala.
Toda zakaj? –Ne težijo vsi k nadzoru.
Tako kot si vsi ne želijo, da se jih reši.
Kaj je to?
Kodeks eksomorfnih delcev. Dokaj nova zadeva.
Da programu dostop do tega sveta.
Z omejitvami. –Omejitve so domena omejenih.
Morpheus.
Hvala. –V čast mi je bilo.
Kako to deluje? –Paramagnetno nihanje.
Če želiš, ti prenesem navodila za kodeks.
Seveda. –Včasih je bilo prenašanje zabavno.
Sedaj je vse v navodilih in diagnostiki.
Ali jih lahko nekaj vprašam?
Ko ste me odklopili, je bila tam še ena kapsula?
Ja. Analizirali smo podatke.
Lahko bi bila Trinity.
Ona je.
Vedela sem, da bova prišla do tega pogovora.
Ti nisi bil tipični spusti in zgrabi.
Ti si bil v tem čudnem stolpu, do katerega Cybebe
ni nikoli dostopala in je sedaj izgnana.
Porabili smo našo edino možnost zate.
Tudi, če je tisto Trinity in hoče biti svobodna,
ne vemo, kako to opraviti. –Trenutno.
Nihče ni verjel, da bomo kdaj našli njega,
pa smo ga.
V redu.
Ne vemo, kako priti do nje. Trenutno.
Kapitan, bližamo se varnostnemu pregledu.
Tukaj smo.
Sion?
Sedi.
To je Hanno. Najboljši pilot v naši floti.
Kar nekaj sentinelov si zasluži ta naziv bolj kot jaz.
Mnemosin, imate dovoljenje za pristanek. Dobrodošli doma.
Hvala, kontrola.
Zaleteli se bomo.
Generalka je dojela, da ne bomo nikoli premagali sentinelov, zato …
smo postali boljši v skrivanju pred njimi.
Dobrodošli v Io.
Io.
Videti je resnično.
Bio-nebo.
Izgleda kot luči za gojenje.
Je veliko bolj komplicirano, kot to.
Črpa vodo iz skorje, vlaži zrak.
Uravnava ciklus med ECO in SRI.
In
lepo je za videti. –Nasprotno od tega.
Generalka nam je priredila dobrodošlico.
Prekleto.
Res si ti.
Niobe?
Malo več gub in malo manj zob,
toda dovolj pametna, da vem, da ne vem vsega.
Nikoli ne bi pričakovala, kaj takega.
Tudi jaz ne. –Povedala sem vam, da je živ.
Kapitan, ti in tvoja ekipa ste prizemljeni.
Generalka, če vam lahko pojasnim. –Protokoli so za zaščito vseh.
Se opravičujem, toda videla sem priložnost
in sem se zbala, da bi ga izgubili.
Toda, generalka, ljudje že tako dolgo čakajo.
Našli smo Tistega.
Ne verjamem v Tistega.
Nikoli nisem.
Ne?
Tudi jaz ne.
Toda bil je čas,
ko si mi zaupala svojo ladjo,
kljub prepovedi odbora. –Takrat je bil svet drugačen.
Mi smo bili drugačni.
Javite se na pristajališče. Očistite Mnemosin.
Oddajte vaša dovoljenja. Konec je, kapitan.
Pogovoriti se morava.
Ko se je začelo govoriti,
da bi lahko bil ti,
nisem vedela, kaj naj si mislim.
Lepo te je videti. –Tudi tebe je lepo videti.
Daleč od Dozerjevega zvarka.
Ja.
Veliko se je spremenilo.
Samo ti ne.
Se spomniš tega?
Hitro pozabiš, kako glasno je
ko ti Matrica črpa v glavo, dokler te ne odklopijo.
Še nekaj povzroča podoben hrup.
Prevzame vsak prekleto reč,
tako kot Matrica.
Vojna.
Stala sem pri barikadah templja.
Zrla v vojsko sentinelov,
čakajoč, da nas pobijejo.
Nato so, kar odšli.
Rekli so, da si nas rešil.
Tega nisem verjela.
Vsako noč sem sanjala sireno za napad.
Toda nato,
sem se zbudila v tej …
tišini.
Sedaj se sramujem tega.
Zaradi mojega dolgega pesimizma nisem verjela
da je možen svet brez vojn.
To si mi ti dal.
Ti si nam vsem dal to darilo.
In to darilo, še vedno obrodi sadove.
Pomagaj mi vstati.
Pojdiva na sprehod.
Čudovito.
To je Freya, glavna botaničarka.
In to je Ouillion, naš glavni digitalog.
Mislim, da ni potrebna predstavitev.
Nič ne potuje hitreje od svetlobe,
razen govoric.
Dobrodošel v vrt, Neo.
Jagoda?
Z uporabo digitalne kode Matrice,
smo preoblikovali zaporedje DNK.
In tukaj rastejo? –Ni enostavno povečati gena
da fotosintezira v bio-nebu, toda …
prišli bomo do tja.
Daj. Poskusi.
Zelo smo navdušeni nad borovnicami.
Se spomniš tistega sranja, ki smo ga včasih jedli?
Tista brozga, ki je imela okus po rji.
Sionu ne bi nikoli uspelo narediti nekaj takega.
Zakaj?
Zato ker smo potrebovali sentinele
in DI jih ima rad.
Sion je obstal v preteklosti. Obstal v vojni.
Obstal v svoji Matrici.
Verjeli so, da so lahko samo oni ali samo mi.
To mesto smo zgradili mi
in oni.
Kaj se je zgodilo Sionu?
Čakala sem, da boš to vprašal.
Vse težave, ki so nastale v mestu strojev.
Elektrarne niso bile sposobne proizvesti dovolj energije.
Nič ne povzroči nasilja, tako kot ga pomanjkanje.
Prvič,
smo videli stroje boriti se med seboj.
Od Oraklja smo dobili sporočilo o novi moči.
Takrat smo zadnjič slišali zanjo.
Morpheus.
Po obleganju je bil soglasno sprejet.
Visoki predsednik odbora.
Oboževal je to.
Toda, ko so se širile novice o novi moči,
se ni zmenil zanje.
Prepričan je bil, da kar ste storili, ni mogoče izničiti.
Ti ljudje nikoli niso nehali verjeti v čudeže,
verjeti vate.
Oprosti.
Kako naj bi vedel, da se bo to zgodilo?
Takrat še nismo vsega razumeli.
Nič več, kot mi zdaj.
Sem nisem prišel delati težav, Niobe,
toda potrebujem tvojo pomoč.
Trinity je živa. –In pojavi se novo vprašanje.
Zakaj so jo ohranjali živo? –Tega ne vem.
Toda, če je priložnost, da jo lahko rešim,
moram poskusiti.
Tudi, če s tem ogroziš vse v mestu?
Oprosti, Neo.
Ne bom pustila, da se Ioju zgodi isto kot Sionu.
Upam, da boš oprostil starki, če te prosim, da greš s Sheperd,
dokler ne bova bolje razumela, kaj se dogaja.
Zaprla me boš, potem, ko so me osvobodili.
Vem, da se ti ne zdi fer,
toda tudi staranje ni.
Toda jaz se ne pritožujem.
Oprosti.
Nikoli še nisem srečal legende.
Neo.
Sheperd.
Noro. Resničen si.
Resničen.
Ponovno ta beseda.
Ljudje veliko govorijo o starih časih.
O tebi, viralni agent.
Obleganje Siona.
Takrat je bilo vse bolj enostavno.
Ljudje so hoteli svobodo.
Sedaj je drugače.
Včasih se mi zdi, da so ljudje obupali.
Kot da je Matrica zmagala.
Tukaj si ti.
Nekaj te moram vprašati.
Ali res lahko letiš?
Kul.
Morpheus.
Generalka te je vtaknila v Zlatolaskin stolp.
Od zgoraj je lep razgled.
Kaj se je zgodilo Bugs in ostalim?
Morali bi sterilizirati Mnemosin z zobno ščetko. –Morali bi?
Lahko bi ti rekel, da so pripravljeni, počakati, da izbereš
ali ostaneš v navideznem zaporu
ali pobegneš od tukaj in poiščeš Trinity.
Toda to ni izbira.
Generalka, kaj naj naredimo?
Bugs je še vedno tako neodvisna,
kot takrat, ko si jo osvobodila. –To ni neodvisnost.
To je upor.
Daj no, 'Be. Vem, kako si ga stežka zaprla.
Prav tako, kot vem, da se je del tebe
oddahnil, da je odšel.
Tako trdo smo delali, da smo ohranili Io varen.
To me straši.
To je ona. –Na mostu.
Imam jo.
Noro je, kako navideznost deluje.
Vidiš njene prave prebliske,
toda način, kako se bere.
Kar se tiče kode je ona modra tabletka.
To je težko vprašanje, Neo, toda moram ga zastaviti.
Kaj če je ona srečna, tam, kjer je?
Kako sem se jaz bral?
Tako kot ona.
Odpelji nas na globino oddajanja.
Hvala, ker mi pomagaš.
Večina nas je tukaj zaradi tebe.
Prav tako mislim, da je edina možnost, da se spustimo iz vajeti ta,
da najdemo tvoje gonilo.
Kaj če nisem več to, kar sem bil?
Potem smo ga najebali.
Dve minuti.
Dve minuti do oddajanja.
Spustil sem vaju v hotelsko sobo.
Naj bi bilo varno.
Portal je odprt.
Najbližje, kar vas lahko dam je v skladišče pri njeni garaži.
Celo območje je polno botov.
Pojdimo.
Kaj si misliš o njem?
Najprej sem bil zaskrbljen, ker je starejši.
Brada, lasje.
Ne, čisto primeren zame. –Bedak.
Mislim na Tistega.
Veš, da je vsak, ki je letel z njim, umrl.
Z njim bomo gotovo umrli.
Predvidljiv kot vedno.
Smith.
Smith? Kot tisti Smith?
To je tako noro. Veliko teorij je o njima
in pravkar stojita tukaj.
Ta koda je strašljiva! On je kot agent, toda ni.
Apel na razum.
Kako si nas našel?
Nikoli nisi cenil najinega odnosa.
Ne tako kot psihoanalitik. –Kdo? –Moj zdravnik.
Izkoristil je najino vezo in jo spremenil v verigo.
Ko enkrat premisliš je tako očitno, ne?
Toda posodobljena sprememba kode me je presenetila.
Še vedno ne vem, kako je to naredil.
Ti, kot plešasti piflar.
Smešno.
In jaz …
še bolj popoln.
Mogoče je pretiraval s prodornimi modrimi očmi.
Kaj misliš?
Kaj hočeš, Smith?
Take sanje imam, Tom.
Velike sanje.
Večinoma izredno nasilne, maščevalne fantazije,
toda namesto, da bi sledili mojo, sem te moral odvrniti od tvoje.
Slišati je kot spor.
Neizogibno?
Ni treba, da je tako.
Vse, kar moraš narediti, je ostati izven Matrice,
in pustiti dobrega zdravnika meni.
Kar imej ga. Tukaj sem zaradi Trinity.
Tu je težava, Tom.
Vedel je, da boš prišel tako kot sem jaz.
Zaupaj mi.
Ti nisi pripravljen nanj.
Kapitan, vidim portale iz nižjih frekvenc.
Nočem spet njegovega povodca na mojem vratu.
Našel sem tvoje stare znance.
Bugs!
Izgnanci. –Mislil sem, da so vsi izbrisani.
Ti?
Res si ti.
Vsa ta leta. Ne morem verjeti.
O, bog.
Ukradel si moje življenje!
Merv skuša povedati,
da je njihova situacija malo podobna moji.
Da dobijo življenje nazaj, se tvoje mora končati.
Ubijte jih!
Ti si uničil
vsako mojo prekleto stvar!
Imeli smo milino.
Imeli smo stil! Pogovarjali smo se!
Ne pa …
Umetnost, filme, knjige so bile vse boljše!
Originalnost je pomembna.
Dal si nam Face–Zucker–zanič
in Kuhaj-mojo-podnebno Wiki-scanje in sranje!
Še vedno znam kung fu.
Neo!
Kot v starih časih.
Neo.
Premišljeval sem o naju, Tom.
Poglej, kako binarna je oblika vsega.
Enke in ničle.
Svetloba in tema.
Izbira in njena odsotnost.
Anderson in Smith.
Nekaj si izgubil, Tom.
Nisi to, kar si bil.
Res je.
Dobra. –Hvala.
Daj no, Neo.
Kapitan. Ali si v redu?
Kje je Neo?
Smith ga ubija. –Kje?
Nimam dobrega občutka, Tom.
Konec koncev, ti si me osvobodil,
ponovno.
Ti razumeš bolje kot kdo drug zakaj ne morem nazaj.
Moral bi me poslušati.
Zdaj je ne boš nikoli več videl.
Kaj je bilo to?
To je bil Neo.
Gonilo deluje.
Si cel? –Ja.
Sprožilo bo odziv. –Več izhodov imam pripravljenih.
To še ni končano!
Še finale naše nadaljevanke!
Raje pojdimo.
Ne morem.
Moram govoriti z njo.
Neo, ti izgnanci so bili starejši kot ti,
in smo jih komaj obvladali.
Res hočeš zdaj še to?
Poglej …
slabo si videti.
O mojbog. Kaj? Kaj se je zgodilo?
Nesreča.
Kush! Pokliči zdravnika.
V redu je.
Nimam preveč časa.
Nisem vedela, če te bom še kdaj videla.
Po najinem pogovoru sem dojel,
da moje življenje ni življenje.
Na neki točki sem obupal da v iskanju nečesa pravega.
Čakaj.
Nekaj se je zgodilo.
Iskala sem te v kavarni.
Mislila sem, da sem si te izmislila.
Nato sem sinoči sanjala.
V sanjah si bil obkoljen s policijo,
potem so naju začeli preganjati.
Naju? –Bil si z mano na motorju.
Kako se je končalo?
Ne dobro.
Sanjal sem nekaj, kar niso bile samo sanje.
Misliš sanje, ki se uresničijo?
Končno lahko govoriva kot odrasla.
Sovražim laž. Res. Izmozga me.
S Tiff sva te čakala …
v nedogled.
Deja vu, kajne?
Ne pomaga. Časa ne moreš premagati.
Ta ponovitev je hitrejša od pomežika.
Ti si mi dal to zamisel.
Dovoli mi, da z besedo povzamem naš cilj.
Vizualni učinek.
Vem. Skoraj ironično,
da te uporaba moči, ki te definira, kontrolira.
Nadziral sem te
in vseeno si se izmuznil.
Pametna opica, da si uporabil modal.
Reči mi optimist, toda to je v dobro za vse.
Koža tokrat ni videti tako slaba.
Vem, da ti bo to težko slišati,
po vsem, kar si dal skozi.
Vse to trpljenje in bolečina,
samo, da izveš, da se svet ne konča s teboj.
Presenečenje.
Tam sem bil, ko si umrl.
Rekel sem si …
Tukaj je anomalija vseh anomalij.
Kakšna izjemna priložnost.
Najprej sem moral prepričati kravatarje, da sem vaju lahko obnovil.
Zakaj njo? Pridem do tja. In ne skrbi, ne sliši me.
Vajina obuditev je bila noro draga,
kot bi prenavljal hišo.
Traja dvakrat dlje, stane dvakrat več.
Mislil sem, da boš srečen, ker boš spet živ.
Kakšna zmota.
Veš da sta upanje in obup skoraj enaki kodi?
Leta smo delali,
da bi aktivirali tvojo izvirno kodo.
Skoraj sem že obupal, ko sem spoznal,
Trinity. –Da nisi bil samo ti.
Posamezno, nihče od vaju ni zanimiv.
Tako kot kislina in baza pa sta skupaj zelo nevarna.
Pri vsaki skupni simulaciji …
Lahko rečem da je to slaba kombinacija.
Neo!
Dokler sem vaju uspel obdržati skupaj,
toda ne preveč skupaj,
sem odkril nekaj neverjetnega.
Moj predhodnik je oboževal natančnost.
Njegova Matrica je bila polna mučnih dejstev in enačb.
Sovražil je človeški um.
Ni se potrudil razumeti,
da je tebi prekleto vseeno za dejstva.
Vse je v iluziji.
Edini svet, ki je pomemben, je tu notri.
In vi ljudje verjamete tudi najbolj nore stvari.
Zakaj?
Kaj potrdi in naredi iluzijo resnično?
Čustva.
Kush, je en izmed mojih skrbnikov.
Povsod so.
Boleče, ko kopiraš agenta čez baterijo.
Veliko bolj učinkovito samo za povečanje populacije.
In še bonus, način roja je zelo zabaven.
Lepo narejeno.
Ali se kdaj sprašuješ, zakaj imaš more?
Zakaj te tvoji možgani mučijo?
To smo mi, ki ti vse to potenciramo.
Deluje nekako tako.
O, ne! Ali lahko ustavim kroglo?
Ko bi vsaj lahko bil hitrejši.
Tukaj je nekaj o čustvih.
Veliko lažje se kontrolirajo kot dejstva.
V moji Matrici se je izkazalo,
če slabše ravnamo s tabo, lažje te manipuliramo,
več energije proizvedeš.
Noro je.
Postavljal sem rekorde v produktivnosti
vsako leto, odkar sem prevzel.
In najboljše, brez upora.
Ljudje so ostali v svojih kapsulah,
veseli kot pujski v blatu.
Ključ do vsega tega? Ti.
In ona.
Tiho hrepeneč po tistem, česar nimaš,
medtem pa se bojiš izgubiti kar imaš.
Za 99.9% tvoje rase je to definicija resničnosti.
Želja in strah, srček.
Ljudem samo daj tisto, kar si želijo, kajne?
Ona je edini dom, ki ga imaš, Thomas.
Pridi domov preden se zgodi kaj strašnega.
Bugs! –Slišim ga.
Ne bi me smel tako klicati. –Oprosti.
Oditi moram. Toda vrnil se bom.
Neo! Čas za odhod.
Sentineli? –Huje.
Generalka mi je ukazala, da skrbim za ladjo.
Zato si nas zasledoval?
Preveri svoje skene za dolge razdalje.
Lignji preiskujejo območje.
Prav ima.
Lahko ostaneš in umreš,
ali pa se vrneš in se soočiš s sodiščem.
Ti temu praviš izbira?
Sheperd bi te moral njim prepustiti.
Prestara sem za ta dolgočasna sojenja.
Niobe, ne zameri Bugs.
Ti pa utihni.
Naslavljaj me z generalko.
In ne oropaj mojega bivšega kapitana njene naloge,
ki jo je izvedla s svojo
posebno vrsto kratkovidne neumnosti.
Kratkovidne?
Bolj skrbite za rast sadja, kot za osvoboditev umov.
Ne bova spet razpravljali o tem.
To ni razprava. To je dejstvo.
Odpovedali ste se ljudem.
Povedala ti bom, čemu se bom odpovedala
in to si ti!
Sheperd, spravi mi jo izpred oči!
Generalka …
Razoroži!
Kujaku je prijatelj.
Živjo, prijatelj.
Dobro.
On?
Generalka.
Hvala, ker ste prišli.
Mislila sem si, če je kdo,
ki lahko vidi smisel te zmešnjave,
potem si to ti.
Živjo, Neo. –Poznam te.
Skušala sem paziti nate.
Zakaj?
Dolgo nazaj sva se že spoznala.
Dobro jutro.
Sati. –Moj oče je vedel, da se bova spet srečala.
Čeprav bi si želel bolj srečne okoliščine.
Njegova nepričakovana vloga v vaši zgodbi
je bilo njegovo največje obžalovanje v življenju.
Ne razumem.
Moj oče je bil glavni inženir v Anomaleumu.
Kaj?
Moj oče je zasnoval kapsule za obuditev,
kjer sta bila zaprta Neo in Trinity.
Oprosti.
Vedela si, kaj se mu je zgodilo?
Vedela si, da sta oba živa
in mi nisi povedala?
Včasih sem dvomila vase, Niobe.
Toda Io te je potreboval.
To mesto je morala zrasti
za tvoje ljudi in prav tako za moje.
Če bi ti vse povedala,
bi imela zelo težko odločitev.
Moji prijatelji
mi pustijo moje odločitve.
Če je bila to napaka,
potem se vam iskreno opravičujem.
Zakaj si zdaj tukaj?
Neov pobeg je skrhal Matrico.
Anomaleum trenutno črpa samo od Trinity.
Sprožil se je varnostni sistem za reset
Matrice na prejšnjo verzijo.
Toda psihoanalitik je ustavil ponastavitev.
Prepričal je pristojne,
da se boš kmalu sam prostovoljno vrnil.
In zakaj bi to rekel?
Če se ne bom vrnil, bo ubil Trinity.
Soočen z vrnitvijo v svojo kapsulo
ali s ponavljanjem smrti Trinity.
Kaj bi izbral, Neo?
Nazaj bom šel.
No, psihoanalitik te dobro pozna,
toda to znanje ga je naredilo nepazljivega.
Ko si ušel, bi moral sprejeti poraz in izpustiti Trinity.
Toda, to bi preprečilo izjemo priložnost,
ki jo imamo sedaj.
Nekaj ur nazaj,
me ne bi mogel nihče prepričati,
da bom tukaj stala in vam razlagala načrt misije
nore, kot je ta.
Kaj počneš?
Prostovoljno se javim. –Ne.
Ti si edini kapitan, ki mu ukazujem, da gre.
Sedaj mi ni treba ukazati, ker sem prostovoljka.
Potrebujem še dva.
Ali ste vsi znoreli?
Sploh ne veste, za kaj gre.
Generalka, poznamo vas.
Če vi rečete, da je pomembno, nihče od nas noče ostati doma.
Hvala.
Daj kepico in vso srečo.
Trinity je zaprta v Anomaleumu,
ki je v tem oddajnem stoipu.
Prehodi, ki so bil uporabljeni za Nea, so zapečateni
in legija sentinelov patruljira stolp.
Zato bo nevidnost zelo pomembna.
Dokler ne sprožimo alarma, bo prvi del misije najlažji.
Misliš prečkati polja zarodkov,
se pritihotapiti čez celotno elektrarno,
splezati na dva km visok stolp, ki ga straži tisoče sentinelov?
To je lažji del?
Točno tako.
Ker vse, kar moramo narediti, je prepričati nekoga,
ki to dela dnevno, da vzame enega od nas s sabo.
50 metrov pod Anomaleumom je plast amnijskih filtrov.
Ob tistem robu je skrit majhen šestkotni zračnik.
Ta zračnik je dovod zraka v korpuskularni modifikator,
ki dovaja kisik bio-gelu v Neovi kapsuli.
Razumem.
Eksomorf se prikrade k Neovem starem popku.
Kaj gre lahko narobe?
Ko bo notri, bo Morpheus uporabil sistemskega operaterja,
da bo odprl devakuatorsko pot in izklopil maceratorje
Če bo odklopil Trinity,
medtem, ko je njen um še vedno povezan z Matrico,
bom potrebovala še ene človeške možgane,
da bom vstavila obvoz. In ker bo Neo s psihoanalitikom,
je edini prosti um, ki je primerljiv,
tvoj.
Se mi je zdelo.
Hvala, Cybebe.
Ali mora Trinity še vedno vzeti rdečo tabletko?
Ker s Kujakom prenašava njeno zavest na ladjo,
ni nujno potrebno.
Vseeno pa se mora ona to odločiti.
Če bo njen um pri reševanju zmeden ali negotov,
jo bo to po vsej verjetnosti ubilo. –Tudi, če si ona to želi,
ali ne bo psihoanalitik ukazal sentinelom, da te ustavijo?
Bo.
Če bo moj plan deloval, bo vseeno.
Zakaj? –Ker bomo že odšli.
Če kdo tako dolgo načrtuje, je sigurno razlog za to.
Ko je moj oče spoznal, kako bodo uporabili Anomaleum,
je skrivaj prenesel načrte k meni.
Psihoanalitik je odkril njegovo izdajo
in moja starša ubil.
Tudi mene bi umorili, če ne bi bilo Kujaka.
Vsak dan žalujem za njima.
Dolgo sem molila za ta dan.
Prihajamo na območje oddajanja.
Mislim, da bi moral vedeti, da sem tu zaradi nje.
Moja želja je bila postati neustrašna, kot Trinity.
Potem sem videla njeno reakcijo v garaži in sem …
Sprašuješ se, če se motim.
Kaj, če smo prepozni?
Kaj, če ni več Trinity?
Nikoli nisem verjel, da sem Tisti.
Toda ona je.
Verjela je vame.
Tokrat jaz verjamem vanjo.
Tukaj se zaplete.
Ali si že kdaj imela tako operacijo?
Ne še.
Gremo.
Dobrodošel doma.
Samo govoriti želim z njo. –Misliš s Tiff?
Vrni se in boš lahko govoril z njo po mili volji.
Lahko, da bo postavni Chad imel kako pripombo.
Če mi pove, da to hoče,
si zmagal. –Resno?
Če pa hoče mene,
naju boš osvobodil.
In zakaj bi naredil nekaj tako neumnega?
Ta trenutek sem na ladji, polni ljudi, ki me bodo izklopili,
prej kot me boš ti odpeljal nazaj.
Če si želiš to Matrico,
je to tvoja edina možnost.
Kako bom vedel, da te ne bodo izklopili?
Tako, kot bom jaz, da nas boš ti spustil od tod.
V redu.
Rad imam izzive.
Naj se Tiff odloči.
To je to.
Obvod je nared.
Kaj zdaj?
Čakali bomo.
Se ti ne zdi noro, napraviti celo pot in jo nato pustiti tukaj?
Moramo upoštevati njeno odločitev.
In če reče ne,
kaj se zgodi Neu?
Trenutno
najpomembnejša odločitev v njegovem življenju
ni njegova.
To sem videla v sanjah.
Če bi bil jaz Orakelj, bil mogoče lahko pojasnil.
Orakelj.
Iz tvoje igre?
To ni igra.
O, bog.
Ko si odšel, sem šla domov
in sem jo igrala.
Vedno znova sem razmišljala,
zakaj je ta zgodba, kot spomin?
Del mene čuti,
da sem te čakala celo življenje.
In ta del želi vedeti
kje za vraga si hodil tako dolgo?
Nimam preprostega odgovora.
Najbrž me je bilo tega strah.
Strah, kaj se lahko zgodi.
Strah prizadeti edino osebo, ki sem jo kdaj ljubil.
Želim si, da bi bila to, kar si želiš.
Poglej me.
Jaz nisem ona.
Mami! Mami! Pridi.
Mami! –Za Callie gre.
Ali je to resnično? –Moraš z nami.
Pridi, moramo oditi. –Tiff, hej. Ne vem, kaj se dogaja,
toda še dobro, da smo te našli. –Zbil jo je avto! –Ja, noro je.
Sledila ti je. –Roko ji bodo dali v mavec. Gremo.
Doktor je rekel, da bo vse v redu. –Moraš z nami v bolnico.
Prepozno je. –Razumem.
Tiff, pridi, greva. –Pridi.
Kaj se dogaja?
Neo se je motil.
Tiffany.
Tiffany, moraš z nami.
Tiffany!
Rada bi prekleto, da me nehaš tako klicati.
Sovražim to ime.
Moje ime je Trinity
in umakni svoje roke od mene.
Neo!
Trinity!
Sranje.
Izvleci jo. Izvleci jo!
Kakšna zmešnjava.
Naredil sem napako. Ne bi smel siliti.
Ženske je bilo lažje kontrolirati.
Dobro veš, da vaju ne bom spustil.
Se ne bo zgodilo.
Torej se bo spet ponovil deja vu.
Ona umre
in za vse si ti kriv.
Laži, laži in še več laži.
Smith? –Kam smo prišli,
če še programu ne moreš verjeti?
Kako …
S Tomom sva si bolj podobna, kot si misliš.
Ko se je osvobodil, je obenem
osvobodil tudi mene.
Trinity?
Si pripravljena? –Ja.
Ne.
Uniči jo. Uniči jo!
Ne.
Ustavi ju.
Misliš, da je konec?
Zaklepanje. Sproži roj.
Tukaj se naše nenavadno zavezništvo konča.
Se zavedaš razlike med nama, Tom?
Vsak je lahko tak kot ti.
Medtem, ko sem jaz vedno nekdo.
Kaj se je zgodilo?
Kaj?
Ne! Umakni se! Umakni se!
Pojdi stran!
Kako hudo? –Vse bolj hudo.
Ja, to je slabo.
Najbrž še lahko letiš?
Ja, ne bo se zgodilo.
Neo! Pridi.
Calliope! Vzemi ranjene!
Ostali ostanite z njima!
Kako je? –Življenjski znaki so dobri.
Njen signal je močan, kapitan.
Zelo dobro, kapitan.
Potrebujemo čudež.
Sovražim bote.
Spravi nas stran! –Poskušam!
Sledi zaklepanja. Roj je povsod.
Nikoli še nisem videl kaj takega.
Seq, kaj je to?
Kaj je narobe?
Kaj delaš …
Spreminja bote v bombe.
Sranje! –Lexy?
Sheperd je v težavah.
Priklopi me.
Lahko te spravim noter. Ne vem pa če te bom ven.
Ne!
Kaj delajo?
Potiskajo ju v cono za odstrel.
Kapitan, moramo pohiteti.
Drži se, Lex.
Lexy!
Tam so!
Morpheus!
Lex.
Bugsy. –To ja!
Seq, kje je Neo? –Slabo je. V kot sta stisnjena.
Na streho gresta.
Življenjski znaki so kritični. Umrla bo, če jo ne izvlečemo.
Tako lepo je.
Tega se spomnim.
Spomnim se naju.
Moje sanje se končajo tu.
Ne moreva nazaj.
Ne bova.
Ali lahko skočita?
Jaz ne delam tega.
Ali ti?
Adijo.
Kako dramatično.
Tiffany?
Nedolžna šala.
Zabava, samo to.
Zabava.
Tako kot to?
Če si tako sovražila ime,
zakaj si se strinjala kot ubogljiva mrha?
Ja. To si je zaslužil.
Ali jo lahko nadziraš?
To je bilo, ker si izrabil otroke.
Nekaj vprašanj imava.
Skušal si aktivirati varovalko.
Kravatarji so jo.
Seveda brez nadzora vajine osnovne kode.
Vedel sem, da je to nemogoče.
Zakaj te kravatarji niso počistili?
Zato, ker poznam sistem.
Poznam ljudi.
In poznam tebe.
Trenutno se dobro počutiš zaradi vsega tega.
Ko zmagaš, je tako prav. Bravo.
Kaj zdaj?
Ali sta se prišla pogajat?
Mislita, da držita v rokah vse karte,
zato, ker lahko počneta vse na tem svetu.
Jaz pravim, uživajta.
Preoblikujta do nezavesti.
Narišita mavrico.
Toda ne pozabita. Ovce bodo ostale.
Rade imajo moj svet.
Nočejo sentimentalnosti.
Nočejo svobode ali izboljšav.
Hočejo, da se jih nadzoruje.
Želijo udobje gotovosti.
To pomeni, da sta vidva spet v kapsulah,
nezavestna in sama tako kot oni.
Nisva tukaj zaradi pogajanj.
Namen imava preoblikovati tvoj svet.
Narediti nekaj sprememb.
Všeč mi je ideja z mavrico.
Opomniti ljudi, kaj vse naredi svobodna volja.
Pozabila sem. Tako hitro lahko pozabiš.
On to naredi enostavno. –Ja, to naredi.
Nekaj o čemer bi moral premisliti.
Preden sva začela, sva se odločila, da se ti zahvaliva.
Dal si nama tisto, kar si nisva mislila, da bova imela.
In kaj je to?
Novo priložnost.
Režija
Scenarij
Prevedla Rosica
Popravil, dopolnil in uredil metalcamp
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija
Ni še konec …
Glejte realno, filmi so mrtvi.
Igrice so mrtve. Pripovedi? Mrtve.
Mediji niso nič drugega kot živčni odzivi
in viralno pogojevanje. –Čakaj, o čem govorita?
Videoposnetki mačk.
Rabimo serijo posnetkov,
z imenom Mačktrica.