MATRIKS
USKRSNUĆA
Preveo: Bambula
Sek, unutra sam. -Kapetanice. -Bio si u pravu.
Svetlarnik je napravljen od stakla. -Imam ozbiljno ometanje.
Čudno. To je nekakav modal. -Izgleda kao stari kod.
Izgleda poznato. -Stanite. Zvaću pojačanje.
Proveriću. -Bags? Ako generalica sazna da smo njuškali...
Ne može da šteti ako virnem na brzaka. -Jesi čula to?
Sranje. Mislim da su pratili naš signal.
Bags, ovo liči na zamku. Bags!
Ni makac! Ne mrdaj! Pucaćemo!
Veoma polako, podigni ruke.
Evo ih.
Kuda ćete? -Upozoreni ste, poručniče.
Mislim da možemo izaći na kraj s jednom devojkom.
Gubite vreme! Moji ljudi je trenutno sređuju.
Ne, poručniče,
vaši ljudi su već mrtvi.
Sek, čuješ li me? -Ovaj stari kod se stalno gasi.
Tvoj prikaz se prekida. Prebaci na audio.
Bags, ovo je direktno kršenje protokola generalice.
Znam. Ali nešto se dešava ovde.
Nešto važno. Jebem ti.
Znamo šta će se desiti. Srediće ih.
Sad će pozvati. -Linija je bila praćena.
A onda... -Onda beži da se spase. -Ima li agenata?
Znamo ovu priču.
Ovako je sve počelo. -Do đavola.
Ovde je on počeo.
Misliš da je ovaj modal petlja? Ili beskonačna traka?
Nekakav sekvencer koji evouluira program da radi šta? -Ne znam.
Ali otkriću. -U redu.
Sve je isto ali očito je sve i pogrešno.
Zašto koristiti stari kod da repliciraš nešto novo? -Ne znam.
Ako je to Triniti, ne treba tako da bude.
Možda ovo nije priča za koju mislimo da jeste.
Bags, moraš da odeš odatle. Mora da je zamka.
Sranje.
Nastavite vi samo.
Samo vi radite.
Sama ću da odem.
Ubijte je.
Sek!
Zašto si me spasao? -Prvo ti. Ko si ti? Odakle si došla? -Dobro.
Zovem se Bags. Kao u crtaću.
I kao prislušni uređaj.
Znaš li da je ovo modal?
Šta je modal? -Simulacija za evoluiranje programa.
Shvataš li da si ti digitalna svest?
Znam ja šta sam. Kao što znam da mi je posao
da lovim i uništavam sintijente. Kao što si ti.
Međutim...
Evo nas. -Evo nas.
Ostali agenti ne znaju za ovu sobu?
Kako si je ti našao? -Niko nikad nije bio u ključarskoj radnji,
pa sam počeo da tražim.
Što više tražiš, više nađeš.
Priča mog života.
Šta je?
Kao da mi je poznata ova soba.
Sveca mu.
Ovo je njegov stan.
Misliš stan Tomasa Andersona? Sve sam pretražio. On ne postoji.
Prestao je da bude Tomas odavno,
ali ti ga možda znaš pod njegovim stvarnim imenom. Neo.
Znaš ga.
Dobro.
Ne mogu da verujem, nakon toliko godina.
Većina ljudi misli da je Neo mrtav.
Ali ja znam da nije. Jer sam ga videla.
Gde? -To nije nešto što se može lako objasniti, ali...
Onog trenutka kad me je pogledao, osetila sam nešto...
da mi otključava um.
Dobro.
Nešto slično se i meni desilo.
Video sam jedan obrazac...
I bio je svuda.
Ne možemo da ga vidimo, ali svi smo zarobljeni unutar
čudnih, ponavljajućih petlji. Nekako sam to video u ogledalu.
Titraj, kao što si rekla.
I odjednom sam shvatio. -Ovo nije stvaran svet.
Po prvi put, osetio sam stvarnu svrhu. Znao sam ko sam
i šta moram da uradim. -Ko si ti?
Šta moraš da uradiš?
Ja sam Morfeus.
I moram da nađem Nea.
Morfeus.
Dobro. Bože. Moram da te izvučem odavde.
Moram prokljuviti ko je kreirao ovaj modal. Pođi sa mnom.
Moraš poći sa mnom. Moraš biti spreman.
U suprotnom, ako misliš da ovde pripadaš...
Za tebe je ovo izbor? -Iskrena da budem, kad mi je neko ponudio ovo,
ja sam pričala o binarnoj percepciji sveta i rekla sam da neću progutati
nekakvu simboličku redukciju svog života.
A žena s pilulama se smejala jer nisam shvatala suštinu.
Koju suštinu? -Izbor je iluzija.
Već si znao šta moraš da uradiš.
Istinu.
Dobro. Ima stara zgrada
sa svetlarnikom i dosta stepenika. -Lafajet.
Jedna od 4 zadnjih vrata vode tamo.
Prepusti se. -Šta se dešava? -Nastavi da dišeš.
Izvlačenje funkcioniše manje više isto za ljude i programe.
Dobro.
Nikad nisam nosio druge naočare.
Dobro ti stoje. Koja vrata? -Mora da su ta... -Dobro.
Agente Vajt. -Agente Smit?
Hajde!
Sek! Čuješ li me? -Bags! Mislio sam da sam te izgubio.
Možeš li nas odvesti do prozora? -Bags! On je agent!
Onaj prozor! Bez zadrške!
ZA IZUZETAN INTERAKTIVNI DIZAJN IGRICE TOMAS ANDERSON
IGRICA GODINE 1999. MATRIKS DEUS MAKINA
Šta...
UPOZORENJE - PROBOJ PERIMETRA
Šta koji đavo?
Nešto nije u redu? -Samo mala greška.
Dobro jutro, Bobi. Dobro jutro, batice.
Kakav prelep dan da se bude živ. Jesam li u pravu?
Problem? -Izgubio je nešto.
Da li je to stari kod iz Matriksa?
Mali eksperiment s modalom. -Za Bajnari?
Treba mi kafa. -Kafa. Da, odmah. Ja častim.
Ne pokušavam da ti se uvlačim u bulju,
ali po prvi put sam igrao trilogiju i bio sam šoknut.
Paradoks između slobodne volje i sudbine. Da li smo svi samo algoritmi
i radimo ono što moramo da radimo ili možemo pobeći od programa?
Genije, unutar konteksta igre, uzgred.
Da li sam ti rekao da sam poludeo za tim?
Da. Ponavljao sam sedmi razred. Tvoja igra me je skoro upropastila.
Već si mi to rekao. -Međutim, evo nas. Recite mi, g. Anderson,
da li je u pitanju slobodna volja
ili sudbina?
Da. Evo nje.
Čistokrvna milfara. Pogled koji ubija. Izvinjavam se.
Ja sam štreber. Odgajile su me mašine. -Možda treba da ideš.
Ne, molim te. Ponašaću se kako valja.
Jesi li nekad pričao s njom?
Znaš šta. Za sve što si učinio za mene, dozvoli da ja ovo uradim za tebe.
Džud, ne. Stani. -Izvinite. -Hvala.
Ćao. Znam da je sve ovo pomalo spontano.
Ja sam Džud Galager. Radim za gejmersku kompaniju "Deus Makina".
Ćao, Džud. Ja sam Tifani. -Tifani. Nisam to očekivao.
Mama je obožavala Odri Hepbern. -Džud.
Ovo je moj veoma dobar prijatelj, Tomas Anderson.
On je istinski čuvena osoba i smatra se da je
najveći dizajner igrica naše generacije. -Izvinite zbog ovoga.
Džud... -Samo pričaj s njom. -Ćao, Tomase. Svi me zovu "Tif."
Ćao.
Da li smo se već upoznali?
Oboje dolazimo ovde. -Mogu li dobiti jutarnje pužiće?
Pokušavaš li da mi povališ mamu? -Brendone!
Mogu li dobiti jedan griz? -Dušo! Šta se dešava? Zakasnićemo.
Ovo je moj muž, Čed. -Drago mi je. -Ćao.
Dušo, moramo odvesti Kali na trening. -Da. Izvinjavam se.
Hajde, deco. Idemo.
Šta je?
MODAL 101: FAJL OBRISAN
Izvini. Zove te šef.
"Milijarde ljudi živi svoje živote
a da nisu toga svesni."
Oduvek sam voleo tu rečenicu. Ti si napisao to?
Svaki put kad stojim ovde pomislim, "Bože.
Tako je savršeno, da mora da je lažno."
Zar ne?
Da. Naravno.
Sedi.
Da pripališ?
Mislio sam da si to batalio. -Prestao sam da ga zovem navikom.
Sad je samo grešno zadovoljstvo.
Možda mogu da ti olakšam ovo.
Znam da Bajnari prevazilazi budžet.
Nije u pitanju Bajnari, Tome. Važnije je od toga.
U pitanju je naša budućnost, što je osetljiva tema,
s obzirom na našu prošlost.
Kako to misliš?
Kako ide terapija? -Dobro.
Neke epizode?
Ne. -Sjajno.
Znam da smo oduvek imali razlike.
Šta si ono rekao za naš prvi sastanak?
Imali smo hemiju FBI saslušanja.
Ali pogledaj ovo mesto.
Mi smo ovo ostvarili.
Zajedno.
Da. -Šta sada?
Stvari su se promenile. Tržište je zajebano.
Sigurno možeš da razumeš zašto je naša voljena matična kompanija,
"Vorner braders", odlučila da napravi nastavak trilogije. -Šta?
Obavestili su me da će to uraditi s nama ili bez nas.
Mislio sam da to ne mogu uraditi.
Mogu. I stavili su nam do znanja
da će raskinuti ugovor s nama ako ne sarađujemo. -Stvarno?
Znam da si rekao da je ta priča gotova za tebe,
ali u tome je fora s pričama.
Nikad se stvarno ne završavaju, je li?
I dalje pričamo iste priče koje smo oduvek pričali,
samo s različitim imenima, različitim licima
i moram reći da sam uzbuđen.
Nakon svih ovih godina, vratiti se tamo gde je sve počelo.
Nazad u Matriks.
Razgovarao sam s odeljenjem za marketing...
Tome? -Da.
Jesi li dobro?
Da.
Šta si osećao u tom trenutku?
Šta sam osećao?
Osećao sam da sam imao nervni slom opet,
ili da živim u realnosti koju je generisao kompjuter
koji me je utamničio... opet.
Ne preostaje mnogo izbora. -Ne.
Možda nije toliko binarno.
Možda postoje drugi načini da se dokuči šta se desilo. -Da.
Tomase, preživeo si pokušaj samoubistva
i nadaren si moćnom maštom. Te činjenice su se kombinovale
da stvore opasne fikcije u tvom životu.
Juče, otišao si na sastanak kod svog poslovnog partnera,
i on te je zaskočio, zahtevajući da napraviš igru
za koju si rekao da je nećeš nikad napraviti.
Taj napad ti je očito oduzeo glas.
Njegovo nasilje te je pokrenulo i tvoj um je uzvratio.
Uradio si njemu ono što je on uradio tebi.
Razgovarali smo o vrednosti adaptivnog besa u lečenju traume.
Čisto sumnjam da će doći do ponovnog sloma,
verujem da ova epizoda demonstrira zdravu samoodbranu.
I što je još važnije, sećam se koliko je teško
bilo za tebe da podeliš nešto ovakvo.
Što mi govori koliko daleko smo odmakli.
Treba li da ti napišem opet recept?
Da.
Pre svega, znam da pričam u svačije ime
kad kažem da sam veoma uzbuđena
što radim na igrici koja je bila takva prekretnica.
Paket pred vama ima istraživanje o našoj fokusnoj grupi.
Unutra ćete naći detalje uključujući i koje ključne reči asociraju na brend.
Prve dve su "originalan" i "svež,"
što mislim da su sjajne stvari koje treba da imate na umu
dok počinjete da radite na Matriksu 4.
I ko zna na koliko još?
Šta je učinilo Matriks različitim?
Zezao se s vašim umom. -Savršeno.
Ljudi žele da uđemo u njihovu sivu masu,
i da upalimo njihovo sinaptičko svetlo sumnje.
Šta je učinilo Matriks različitim?
Zezao se s vašim umom. -Ljudi žele da uđemo u njihovu sivu masu,
i da upalimo njihovo sinaptičko svetlo sumnje.
Nije mi se svideo prvi deo, kao nekima od vas.
I, iskren da budem, imam nultu toleranciju
prema svemu što zahteva plan i program i marker.
Ja volim da mi igrice budu velike, glasne i glupe.
Treba nam oružje! Mnogo oružja.
Matriks znači makljaža.
Bezumna akcija ne ide uz brend. -U pravu je.
Matriks je pornjava svesti. Filozofija u sjajnom...
Tesnom PVC-u. -Da. Ideje su "seksi" danas.
"Mnogo je jednostavnije zakopati realnost nego otresti se snova."
Očito srž Matriksa je...
Transpolitika. -Kriptofašizam. -On je metafora...
Kapitalističke eksploatacije.
Ovo ne može biti još jedan ribut, kopija, ponavljanje...
Zašto ne? Ributovi prolaze.
Gadno grešimo ovde, narode.
Kad kažeš Matriks bilo kome... Kad kažeš Matriks...
Matriks... Matriks... -Ovo vide.
Dozvolite mi da sumiram naš cilj u jednoj reči.
Zamrznuti kadar! -To su 2 reči.
Treba nam novi "zamrznuti kadar."
Moramo uvesti revoluciju u igricu opet.
Uvedimo revoluciju u gejming opet!
Dobar dan, Tif. Kao i obično?
Znaš šta, Skros? Daću sebi oduška. Danas ću kortado.
Samo furaj spontanost. -Mogu li da dobijem to?
Ćao.
-Sećam se da sam želela porodicu,
ali da li je to bilo zato što žene treba da žele to?
Kako znaš da li želiš nešto sebi
ako te je tvoj odgoj programirao da želiš to?
Masno plaćam svom psihoanalitičaru da odgovori na takva pitanja za mene.
Pametno. Treba češće da idem na terapiju
ali iskrena da budem, previše sam umorna. Deca iscrpljuju, znaš?
Ne. Nikad nisam imao decu. -Da, znala sam to.
Izvini. Guglala sam o tebi.
Kako je to biti svetski poznat dizajner igrica?
Mora da je čudesno. -Mnogo sati.
Ponekad je čudesno. Uglavnom...
Ne znam.
Ali ti si napravio Matriks. Čak sam i ja čula za to.
Da. Pružili smo zabavu nekoj deci. -Vredi li?
Mogu li da te pitam nešto u vezi s tvojom igricom? -Naravno.
Da li si glavni lik bazirao na sebi?
Dosta mog ima u njemu.
Možda malo previše.
Mogu li da te pitam još nešto? -Izvoli.
Ima žena u tvojoj igrici.
Triniti.
Što je čudna slučajnost, zar ne?
Bože, da.
Sviđa mi se.
Sviđa mi se Triniti. I dopada mi se njen dukati.
Još jedna slučajnost. Obožavam motore.
Moj prijatelj Kuš i ja ih pravimo. -Stvarno?
Ti imaš svog psihoanalitičara, ja imam svoje motore.
Gledala sam slike iz tvoje igrice. U Triniti.
Pokazala sam Čedu scenu, i pitala sam ga, "Šta misliš?"
Nije ukapirao dok nisam rekla, "Zar ne misliš da liči na mene?"
Znaš šta je uradio?
Smejao se.
I ja sam se smejala, kao da je to bila šala. Kako je moguće da nije, zar ne?
To me je naljutilo.
Mrzela sam sebe zato što sam se smejala.
Htela sam da ga udarim jako.
Ali ne previše jako. Možda samo dovoljno jako da mu slomim vilicu.
A sada, verovatno se kaješ zato što si seo sa mnom.
Odavno nisam uradio ovako nešto dobro.
Moram da se javim.
Ćao, ovde Tif. Bože, ne.
Odmah dolazim. Moje najmlađe dete je gurnulo lego kockicu u nos.
Moram da idem.
Nadam se da ćemo se opet videti.
Obavešteni smo o vanrednoj situaciji.
Smireno nastavite do najbližeg izlaza
i napustite zgradu smesta. -Šta se dešava?
Verovatno je to neki 14-godišnjak lažno prijavio.
Da, neko besan zbog poslednjeg ažuriranja. -Ili je samo kreten.
Molim vas idite do izlaza. Zgrada se evakuiše.
NEPOZNAT BROJ Zdravo Neo
Ako želiš odgovore na svoja pitanja, idi do vrata na kraju hodnika.
Kreni smesta!
Ko je to?
Znaš ti ko.
Gospodine, ovuda.
Džud?
Džud!
Najzad.
Nisam bio siguran da li da ponovim frazu,
ali bilo je teško odoleti. -Šta?
Morfeus Uno. Otkrivanje kod prozora. Munja, grom i pozorište.
Najzad. Nakon toliko godina, evo mene,
izlazim iz toaleta. Tragedija ili farsa?
Znam te. -Ne upoznaješ svakog dana svog tvorca.
Ovo nije moguće. -Itekako je moguće.
Ti ne možeš biti lik koga sam stvorio. -100% prirodan.
Kako? -Sva objašnjenja koja ti trebaju.
Ne.
Ne, ne. -Kako to misliš, "ne"?
Ti si hteo ovo, ti si uradio ovo. Ovo je bila tvoja ideja.
To je bio test. Eksperiment.
Eksperiment?
Stavio si me u sićušan modal, ostavio si me
da skoro poludim tražeći te kao eksperiment.
Izlaz se dezintegriše. -Nije uzeo pilulu.
Šta? Nema vremena. -Znam. U krizi je.
Da li zna koliko je bilo teško hakovati to ogledalo?
Još je otvoreno. -Ovo nije moguće.
Meta na nišanu. Imamo ga.
Ovo se ne dešava. To je u mom umu.
Stani!
Ovo nije moguće.
Ni makac! Ne mrdaj!
Neo!
Bože!
Neo!
G. Anderson! -Ne!
Ovo nije moguće.
Nedostajao si mi.
To je u mom umu.
Čuješ li me, Tomase?
Prati moj glas.
Oseti vrhove svojih prstiju. Šta oni dodiruju?
Zvonce.
Čuješ li zvonce?
Sećaš li se šta se desilo? Kako si došao ovde?
Mora da si došao pešice. Čuo sam Deža Vu ispred,
otvorio sam vrata, i eto tebe.
Možeš li da pričaš o tome?
Kad smo počeli da sarađujemo, izgubio si sposobnost
da razlikuješ realnost od fikcije.
Došao si kod mene nakon što si pokušao da skočiš sa zgrade.
Rekao si da si hteo da odletiš.
Mnogo smo napredovali od tada,
ali deluješ posebno uznemireno sada.
Možeš li mi reći kako je počelo?
Poslao mi je poruku.
Ko? -Morfeus.
Znači, on se vratio. -To nije bio zapravo on.
To je bio program koji sam napisao za modal. -A taj "modal", Morfeus,
došao je da ti pomogne da pobegneš
iz virtuelne realnosti po imenu Matriks.
Jesam li poludeo? -Ne koristimo tu reč ovde.
Koju reč treba da koristim? Koja reč objašnjava šta mi se dešava?
Mogu li da vidim poruke?
Obrisale su se.
Ako uđemo u moja kola i odvezemo se do tvoje kancelarije,
šta ćemo naći tamo? -Ništa.
Jer nije bilo napada.
Niko nije ubijen. Niko nije slao poruke.
Moj um je sve to izmislio.
Da li to treba da kažem? -Da li u to veruješ?
Delovalo je stvarno. -Naravno.
Imao si veliku ambiciju da napraviš igricu
koja se ne razlikuje od stvarnosti. Da ostvariš taj cilj,
transformisao si elemente svog života u priču.
Tvoj sublimirani bes prema tvom poslovnom partneru
učinio ga je tvojim neprijateljem. Udata žena po imenu Tifani
postala je "Triniti" iz tragične romanse.
Čak i tvoja odbojnost prema mojoj mački dospela je u Matriks.
Nema ničeg lošeg u tome. To umetnici rade.
Ali to postaje problem kad fantazije ugrožavaju nas ili druge ljude.
Mi ne želimo da iko nastrada, je li, Tomase?
Ćao, Tomase. Svi me zovu "Tif."
Ko si ti? -Ja sam Triniti.
Niko ne može zaključiti da si zaljubljen.
Samo ti to znaš, skroz naskroz. Tvoje telo zna.
Osećaš li ovo?
Nikad neću da te napustim.
Moraš sve da ostaviš po strani, Neo. Oslobodi svoj um.
Izgleda lako.
"Oslobodi svoj um." Sranje.
Dobro. Oslobodi svoj um.
Leteću.. ili ću pasti.
Ko si ti? -Nećeš me se setiti,
ali davno, promenio si mi život
kad si skočio s drugog krova.
Tada, bila sam kao i svaki drugi baterijaš,
pretvarajući se da živim, dok nisam pogledala gore i videla tebe.
To je bio drugačiji ti, ali ja sam videla stvarnog tebe,
samo trenutak pre...
Skočio si.
A nikad nisi pao.
Ti si hakovala moj modal? -Da.
To je Džud. On ti nije prijatelj.
On je program koji koriste da te kontrolišu. On stiže ovamo,
i dovodi agente sa sobom.
Džud. -Brate, zovem te cele noći.
Imamo veliki problem.
Sam si?
To je seksi pitanje, batice.
Ne izgledaju kao tipični agenti.
Koriste botove sada, maskirani u obične ljude,
što znači da su svuda i ne možeš znati kome da veruješ.
Zašto tebi da verujem?
Jer ako oni otvore ona vrata, ostaćemo bez našeg portala.
Mene će uhvatiti i ubiti a tebe će vratiti
na onu beskonačnu traku koju su dizajnirali za tebe,
kao onomad kad si pokušao da skokom izađeš.
Znam zašto si ostavio otvoren svoj modal.
Da neko drugi oslobodi Morfeusa.
I zahvaljujući njemu uspeli smo da dođemo do tebe.
Znam ove stvari
kao što sam znala da ću te jednog dana naći,
i da kad te budem našla, da ćeš biti spreman za ovo.
Ako želiš istinu, Neo,
moraćeš da me pratiš.
Dobro.
Gde smo? -Tokio. Pokretni portal im otežava da nas prate.
Sek je najbolji za to. -Portal je čist. Očitava naše senke.
Ne sećam se ovoga.
Ne moramo više ni da trčimo do govornica.
Vrata s desne strane.
Način razmišljanja i ambijent, zar ne? -Ne.
Sve zavisi od načina razmišljanja i ambijenta.
Nakon što je naš prvi kontakt protekao loše,
mislili smo da ti elementi iz tvoje prošlosti
mogu pomoći da se privikneš na sadašnjost.
Ništa ne umiruje anksioznost
kao malo nostalgije. -Ovo je snimak iz tvoje igrice.
Vreme je uvek protiv nas, i tako dalje, i tako dalje.
Nikome ne može da se kaže šta je Matriks, bla, bla, bla.
Moraš da ga vidiš da poveruješ u to.
Vreme je da poletiš.
Stani. Ako je ovo stvarno,
ako nisam poludeo, da li to znači
da se ovo desilo?
Ali ako jeste,
onda smo umrli. -Očito nismo. Zašto su te mašine održavale u životu
i zašto su se toliko trudile da te sakriju,
pitanja su na koja nemamo odgovore. -Da me sakriju?
Bio sam u kompaniji praveći igricu Matriks.
Ne deluje mi da su pokušavale da sakriju bilo šta.
Pratimo tu kompaniju godinama.
Istražili smo svakog Tomasa Andersona na koga smo naišli. Nismo shvatili
da su mogli da ti izmene DAP.
Kapsule generišu tvoj digitalni auto-portret
kroz sistem povratne veze po imenu Semblans.
Ovako izgledaš samom sebi.
Nekako su uspeli da izmene tvoj DAP u petlji.
Ovako te svi ostali vide.
Dvadeset godina?
Zašto vam je trebalo 20 godina da me nađete? -Potrajalo je mnogo duže.
Prošlo je više od 60 godina otkako ste ti i Triniti
odleteli u jedan od gradova mašina. -Šta?
Mnogo toga ne znamo. Kao zašto da si jedva ostareo,
ili koliko puta su izmenili tvoj DAP.
Ali na osnovu onoga što znamo, izgleda da te niko nije našao
jer nisi hteo da budeš nađen.
To nije istina. -Možda nije. Možda su neosnovane glasine
da si nestao, jer si sarađivao
s mašinama od početka. -Morfeus, prestani.
Samo kažem da je ovo trenutak da nam pokažeš šta je stvarno.
Ako želiš napolje, uzećeš ovu pilulu.
Ali ako si tamo gde ti je mesto, možeš se vratiti ovome.
Svakog dana. Iznova i iznova zauvek.
Jebem it.
Zategni petlju.
Neophodna je lokacija za Sajbebe. -Imam signal. Slab je.
Sigurno je van radara.
Kapetanice. Registrujem mnogo čudnih stvari.
Šta? -Nekakav kalem.
Tomase?
Bože. -Ne.
Imamo društvo. -Kako su nas pronašli?
Tomase, ništa od ovoga nije stvarno.
Ti si usred ozbiljnog nervnog sloma.
Leksi? -Skoro tamo. -Tomase?
Tomase, molim te. Ovo nije igra. Oseti moju ruku.
Ovo je stvarno.
Ostani sa mnom. -Ne.
Ostani sa mnom.
Neo!
Morfeus!
Idemo!
Aktiviraju botove. -To je roj.
Hajde!
Hakovao sam toalet. Požurite! -Da.
Hajde!
Sek, gde?
To ogledalo. -Šta? Nećemo proći. -Morate proći,
jer nemam drugi izlaz iz ovog voza.
Ne, ne. -Razmislite o uglu posmatranja stvari.
Što si bliže, postaje veće.
Dobro. Hajde.
Ulazi.
Triniti.
Ne!
Dobro došao nazad u stvarni svet.
Triniti. -Šta je, doktore? -Njegovi vitalni sistemi
pažljivo su održavani, ali ne izgleda dobro.
Gubimo ga. -Hladno pokretanje moglo bi da ga prodrma. -Uradi to.
Sećam se ovoga.
Struktura. Između svega
i ničega. Dobro došao u Gajbu.
Kulirao sam ovde u brodskoj mreži
učeći sve o tebi.
I sebi.
Pažljivo. To će te isfrustrirati.
Da li su sećanja pretvorena u fikciju manje realna?
Da li je realnost bazirana u sećanju samo fikcija?
Što se tiče moje uloge u svemu ovome, pretpostavljam da si me stvorio
kao algoritamski odraz dve sile
koje su tebi pomogle da postaneš ti, Morfeus i agent Smit.
Kombinacija paketa kontraprogramiranja koja je bila...
Mnogo luda.
Ali to je upalilo jer evo nas.
Sada loše vesti. Tvoj mozak je navučen na ovo sranje
kojim te Matriks hrani godinama. Gadno si navučen.
Prolaziš kroz jake apstinentske krize.
Dokbotovi ti daju male šanse da ćeš preživeti.
Ali, oni ne znaju ono što ja znam.
Ja tačno znam šta ti treba.
Mora da se šališ.
Nije šala. Ovo bi mogao biti prvi dan ostatka tvog života.
Ali ako želiš to,
moraš se boriti za to.
Ne. Završio sam s borbom.
Jesi li?
Šta on radi?
Da. Dobro su te naučili.
Uverili su te da je njihov svet sve što zaslužuješ.
Ali neki deo tebe je znao da je to laž.
Neki deo tebe setio se šta je bilo stvarno.
Ne poznaješ ti mene. -Ne?
Znam te, jer znam šta ti je i dalje jedino bitno.
Znam zašto si ovde, zašto se i dalje boriš
i zašto nećeš nikada odustati.
Hajde, Neo!
Kucnuo je čas.
Ovo ti je poslednja šansa.
Moraš da se boriš za svoj život ako želiš da vidiš Triniti opet.
Hajde, Neo! Bori se za nju!
Sveca mu. -Bori se za nju!
Ćao. -Ćao.
Mogu li da...
Kako si?
Ako je ovaj konektor stvaran,
to znači da su mi uzeli život
i pretvorili ga u video igricu.
Kako sam? Ne znam.
Čak ni ne znam kako da znam.
To je to, zar ne?
Ako ne znamo šta je stvarno...
Ne možemo se odupreti.
Uzeli su tvoju priču, nešto što je mnogo značilo
ljudima poput mene,
i pretvorili je u nešto trivijalno.
To Matriks radi. Pretvara u oružje svaku ideju.
Svaki san.
Sve što nam je važno.
Gde ćeš bolje sahraniti istinu nego u nečemu
tako običnom kao što je video igrica? -To bi Orakl rekla.
Mnogo sam slušala o njoj.
Nje više nije bilo kad sam se ja oslobodila.
Nema je više? -Kad je nova verzija Matriksa ubačena,
odrađeno je brisanje.
Obećali su nam mir a dali su nam brisanje.
Ne. Ne, bio je mir.
Ti si to omogućio, i on je promenio sve.
Ne deluje mi da je on promenio bilo šta.
Matriks je isti ili još gori. A ja sam se vratio tamo gde je počelo.
Deluje mi da sve što sam uradio,
sve što smo mi uradili...
Kao da ništa od toga nije bilo bitno.
Sve to jeste bilo bitno.
Mogu da ti pokažem.
MNEMOSIN napravljen u EU 2274. godine
Ovo je moja ekipa.
Naš operater, Sek.
Sekvoja. Ali svi me zovu Sek. -Drago mi je.
Tata je obožavao džinovsko drveće. Kad je pobegao iz Matriksa
i otkrio da više ne postoje, to ga je umalo ubilo.
Srećom, upoznao je mamu i evo mene.
Ovo su Leksi, Berg i Elster. -Ćao.
Poznavao si mog dedu, kapetana Rolanda. -Roland ti je bio deda?
Stalno se smejao, šalio se kako nikad nije verovao u tebe.
Ali, kad smo razgovarali nasamo govorio je da si mu oslobodio um po drugi put.
Neću da ispadam štreber, ali ovo je važan trenutak za mene.
Berg je naš rezidentni neolog. -Šta?
Ima mnogo ljudi poput mene
koji su pomalo opsednuti tvojim životom.
Ne bih prepoznala tvoj modal da nije bilo njega.
Kad budeš imao vremena, imam milion pitanja. -I ja. Počevši od njih.
U redu je. Dođite da ga upoznate.
Ovo je Sajbebe. Ono je Oktaklis.
To je Lumin8. -Mašine su na našoj strani sada?
Sintijenti. To im je prihvatljiviji naziv u odnosu na "mašine."
Tvoj kontakt sa Sintijent Sitijem
imao je ogroman uticaj na njihov svet. -Na to sam mislila.
Promenio si ono što niko nije verovao da može biti promenjeno.
Značenje "naše strane."
Sajbebe i Oktaklis su rizikovali živote da ti pomognu da izađeš.
Hvala.
Ali zašto? -Ne žele svi da kontrolišu.
Kao što ni svi ne žele da budu slobodni.
Šta je to? -Korpus egzomorfnih čestica. To je novo.
Daje programima pristup ovom svetu. U okviru granica.
Granice su domen ograničenih. Morfeus.
Hvala. -Bila mi je čast.
Kako to funkcioniše?
Paramagnetna oscilacija. Ako želiš, mogu ti prebaciti uputstvo.
Naravno. -Prebacivanje je nekad bilo zabavno.
Sad su samo uputstva i dijagnostika. -Mogu li nešto da ih pitam?
Kad ste me otkačili, bila je još jedna kapsula?
Da. Analizirali smo podatke.
Moguće da je to Triniti. -To je ona.
Očekivala sam da ćemo voditi ovaj razgovor.
Nije bilo jednostavno spasiti te.
Bio si u čudnom tornju kojem Sajbebe
nikad nije pristupila, a sada je ona proterana.
Iskoristili smo tu jednu šansu za tebe.
Čak i da jeste to Triniti i želi da bude slobodna,
ne znamo kako to da uradimo. -Još uvek.
Niko nije verovao da ćemo naći njega, ali smo ga našli.
Dobro. Ne znamo kako da je izvučemo... Još uvek.
Kapetanice, približavamo se proveri.
Stigli smo. -Sion?
Sedi. Ovo je Hano. Najbolji pilot u našoj floti.
Mnogo drugih sintijenata pre zaslužuje taj naziv nego ja.
Mnemosin, možete se spustiti. Dobro došli kući.
Hvala, kontrolo. -Zabićemo se.
Generalica je shvatila da nikad nećemo pobediti mašinostražare, pa...
Samo smo postali bolji u skrivanju od njih.
Dobro došao u Ajo.
Ajo.
To izgleda stvarno. -Bio-nebo.
Poput staklenika je. -Mnogo je složenije od toga.
Izvlači vodu iz kore, hidroniše vazduh.
Balansira naše ECO i SRI cikluse.
Plus, lepo je da ga gledaš.
Za razliku od onoga.
Generalica nam je poslala odbor za doček.
Do đavola.
To si ti. -Najobi?
Nekoliko bora više i nekoliko zuba manje,
ali dovoljno mudra da znam da ne znam ništa.
Nisam ovo očekivala. -Nisam ni ja.
Rekla sam vam da je živ.
Kapetanice, vi i vaša posada ste kažnjeni.
Generalice, ako biste mi dozvolili da objasnim.
Protokoli postoje zbog svačije zaštite.
Izvinite. Uočila sam priliku i plašila sam se da ćemo ga izgubiti.
Ali, generalice, ljudi čekaju veoma dugo.
Našli smo Odabranog.
Ne verujem u Odabranog.
Nikad nisam. -Ne?
Ni ja. Ali nekad,
poverila si mi svoj brod, uprkos naređenjima veća.
Svet je bio drugačiji tada.
Mi smo bili drugačiji.
Javite se doku. Dezinfikujte Mnemosin.
Prebacite vaše pristupne šifre. Završili ste, kapetanice.
Moramo da porazgovaramo.
Kad sam prvi put čula da si to možda ti,
nisam znala kako ću se osećati u ovom trenutku.
Drago mi je što te vidim. -Takođe.
Mnogo drugačije od Dozerovog razređivača. -Da.
Mnogo toga se promenilo.
Osim možda tebe.
Sećaš li se ovoga?
Mnogo je lako zaboraviti koliku buku ti Matriks upumpava u glavu
dok se ne otkačiš.
Da. -Još nešto pravi istu vrstu buke.
Preuzima sve, kao i Matriks.
Rat.
Stajala sam zabarikadirana u hramu.
Buljila sam u armiju mašinostražara,
čekala sam da nas sve pobiju.
Ali onda, oni su otišli.
Rekli su da si nas ti spasao. Nisam verovala u to.
Svake noći bih sanjala sirene za napad. Ali onda,
probudila bih se u ovakvoj...
tišini.
Stidim se toga sada. Svog pesimizma i koliko dugo mi je trebalo da poverujem
da je svet bez rata moguć.
Ti si mi to obezbedio. Ti si dao taj dar svima nama.
I taj dar nastavlja da donosi plodove.
Pomozi mi da ustanem. Prošetajmo.
Divno.
Ovo je Freja, šef botanike.
A ovo je Kvilion, naš vodeći digitolog.
Pretpostavljam da ne treba da predstavljam našeg gosta.
Ništa ne putuje brže od svetlosti, osim trača.
Dobro došao u Baštu, Neo.
Jagoda? -Koristeći digitalni kod iz Matriksa,
preobratimo to u DNK sekvence. -I one rastu ovde?
Nije lako stimulisati genom
da fotosintetiše bio-nebo, ali... -Napredujemo.
Samo napred. Probaj je.
Uzbuđeni smo zbog borovnica.
Sećaš se onog sranja što smo jeli?
Onog bućkuriša koji je imao ukus rđe.
Sion nikad nije napravio nešto ovakvo. -Zašto?
Jer su nam bili potrebni sintijenti i DI kao on.
Sion je zaglavio u prošlosti. Zaglavio u ratu.
Zaglavio je u vlastitom Matriksu.
Verovali su u krilaticu, ili mi ili oni. Ovaj grad smo sagradili mi
i oni.
Šta se desilo Sionu?
Čekala sam da postaviš to pitanje.
Svi problemi su počeli u gradovima mašina.
Elektrane nisu uspevale da proizvedu dovoljno energije.
Oskudica najbolje podstiče nasilje.
Po prvi put, videli smo mašine kako ratuju međusobno.
Dobili smo obaveštenje od Orakl da je nova sila u usponu.
Nismo je više čuli od tada.
Morfeus. -Nakon opsade, bio je izabran jednoglasno.
Predsedavajući veća. Obožavao je to.
Ali dok su se glasine o novoj sili širile, on ih je ignorisao.
On je bio siguran da se ne može poništiti ono što si ti uradio.
Svi ovi ljudi nikad nisu prestali da veruju u čuda,
u tebe.
Žao mi je.
Otkud sam mogao da znam da će se ovo desiti?
Nismo razumeli sve tada. Ne više nego sada.
Nisam došao ovde da vam pravim probleme, Najobi,
ali treba mi tvoja pomoć.
Triniti je živa. -Ima još jedno pitanje.
Zašto su je ostavili u životu? -Ne mogu da odgovorim na to.
Ali ako postoji šansa da je oslobodim, moram da pokušam.
Čak i ako to znači dovođenje u opasnost svih u ovom gradu?
Žao mi je, Neo. Neću dozvoliti da ono što se desilo Sionu snađe i Ajo.
Nadam se da ćeš oprostiti starici što će te zamoliti da pođeš sa Šeperdom,
dok ne shvatimo bolje šta se dešava.
Utamničićeš me nakon samo što sam se oslobodio?
Znam da to nije pošteno, ali nije ni starenje.
Ali mene ne čuješ da se žalim.
Izvini. Nikad dosad nisam upoznao legendu.
Neo.
Šeperd.
Ludilo. Ti si stvaran.
"Stvaran."
Eto te reči opet.
Ljudi dosta pričaju o prošlosti. O tebi, viralnom agentu.
Opsadi Siona. Sve je bilo jednostavnije tada.
Ljudi su želeli da budu slobodni.
Drugačije je sada. Ponekad deluje kao da su ljudi digli ruke.
Kao da je Matriks pobedio.
Ovde ćeš biti ti.
I moram da te pitam nešto.
Da li je istina da možeš leteti?
Kul.
Morfeus. -Generalica te je strpala u Rapuncel kulu.
Pozitivna stvar je što je pogled fin.
Šta se desilo s Bags i ostalima?
Trebalo bi da sterilišu Mnemosin
četkicom za zube. -"Trebalo bi"?
Mogao bih da ti kažem da čekaju da odlučiš da li ćeš ostati utamničen
ili ćeš pobeći odavde i poći da nađeš Triniti.
Ali to nije izbor.
Generalice, šta da radimo?
Bags je isto onoliko slobodoumna kao i onog dana kad si je oslobodila.
Ovo nije slobodoumlje. Ovo je pobuna.
Ne zezaj, Bi. Znam koliko ti je bilo mrsko da ga utamničiš.
Kao što znam da ti je delimično
pao kamen sa srca sad kad je on otišao.
Toliko smo se trudili da zaštitimo Ajo.
Ovo me plaši.
To je ona. Na mostu.
Imam je.
Ludilo je kako Sebmlans radi.
Vidiš bljeskove stvarne nje, ali, kako čita...
Što se tiče koda, ona je istinska plava pilula.
Ovo je teško pitanje, Neo, ali mora biti postavljeno.
Šta ako je ona srećna tamo gde je?
Kako sam ja pročitao?
Kao i ona.
Vodi nas na nivo transmisije.
Hvala što mi pomažeš.
Većina nas je ovde zbog tebe.
Takođe priznajem da jedino možemo da se spasemo generalicine nemilosti
ukoliko ti nađeš svoju motivaciju.
Šta ako ne mogu da budem onakav kakav sam nekad bio?
Onda smo svi nadrljali. -Dva minuta.
Dva minuta do transmisije.
Ubacio sam te u hotelsku sobu.
Treba da je bezbedno.
Portal je otvoren. Najbliže što mogu da vas odvedem je
do skladišta blizu njene garaže.
Cela zona je preplavljena botovima.
Idemo.
Šta misliš o njemu?
Bio sam zabrinut u početku jer je mnogo stariji.
Brada, kosa... Mislim da mu dobro stoji. -Idiote.
Mislim na to što je on Odabrani.
Svi koji su putovali s njim su mrtvi.
Da. Zbog njega ćemo svi izginuti, sigurno.
Predvidljiv kao i uvek.
Smit. -Smit? Onaj Smit?
Ovo je ludilo. Ima toliko teorija što se tiče njih dvojice
a oni stoje tamo. -Ovaj kod je neverovatan!
On je kao agent, ali nije.
Urazumi se.
Kako si nas našao? -Nikad nisi cenio naš odnos.
Psihoanalitičar je druga priča. -Šta? -Moj doktor.
On je iskoristio našu vezu i pretvorio je u lanac.
Tako je očito čim to vidiš, zar ne?
Ali ovo ažuriranje sa izmenjenim kodom stvarno me je raspametilo.
I dalje ne znam kako je on to uradio. Ti, kao oćelaveli štreber.
Urnebesno. A ja...
Još savršeniji. Možda su prodorne plave oči bile previše.
Šta misliš? -Šta želiš, Smit?
Imam ambiciozne snove, Tome.
Uglavnom ekstremno nasilne osvetničke fantazije,
ali da bih mogao da jurim svoje,
moram te ubediti da ti prestaneš juriti tvoje.
Zvuči kao konflikt.
Neizbežan?
Ne mora da bude. Samo treba da se držiš podalje od Matriksa,
i prepustiš dobrog doktora meni.
Tvoj je. Ovde sam zbog Triniti. -U tome je problem, Tome.
On je znao da ćeš doći, kao što sam i ja.
Veruj mi. Nisi spreman za njega.
Kapetane, detektujem portal s nižih frekvencija.
Neću dozvoliti da mi stavi povodac na vrat opet.
Našao sam neke tvoje stare poznanike.
Bags!
Izgnanici. -Mislio sam da su svi obrisani.
Ti?
To si ti!
Tolike godine. Ne mogu da verujem. -Bože.
Ukrao si mi život!
Merv pokušava da kaže
da je njihova situacija pomalo nalik mojoj.
Da povrate svoje živote nazad, tvoj mora da se okonča.
Ubijte ga!
Ti si me upropastio skroz naskroz!
Imali smo draž.
Imali smo stil! Imali smo konverzaciju!
Ne ovo...
Umetnost, filmovi, knjige, sve je bilo bolje! Originalnost je bila bitna!
Dao si nam Fejs-Zuker-pušionu
i jebeno usranu Vikipediju.
Berg!
I dalje znam kung fu.
Neo!
Kao nekada.
Neo.
Razmišljao sam o nama, Tome.
Pogledaj koliko je binarna forma, priroda stvari.
Jedinice i nule.
Svetlost i tama.
Izbor i nedostatak njega.
Anderson i Smit.
Izgubio si nešto, Tome.
Nisi onakav kakav si bio.
To je tačno.
Dobar potez. -Hvala.
Hajde, Neo.
Kapetanice. Da li ste dobro? -Da. Gde je Neo?
Smit ga ubija. -Gde?
Žao mi je zbog ovoga, Tome.
Ipak, ti si taj koji me je oslobodio...
opet.
Bolje nego iko razumeš zašto ne mogu da se vratim nazad.
Trebalo je da me poslušaš.
Nikad više nećeš da je vidiš.
Šta je to bilo? -To je bio Neo.
Motivacija nadolazi.
Dobro si? -Da.
To će pokrenuti odgovor. -Imam više izlaza spremna.
Ovo još nije gotovo! Naš spinof nastavka franšize!
Treba da idemo. -Ne mogu.
Moram da pričam s njom. -Neo, ti izgnanici su bili stariji od tebe
a mi smo jedva izašli na kraj s njima.
Stvarno hoćeš da to uradiš sada?
Hoću reći...
Izgledaš užasno.
Bože. Šta? Šta se desilo? -Nesrećan slučaj.
Kuš! Zovi doktora. -U redu je.
Nemam mnogo vremena. -Nisam bila sigurna da ću te videti opet.
Nakon što smo razgovarali, shvatio sam da moj život nije bio život.
U nekom trenutku, mislim sam da sam odustao od potrage za nečim stvarnim.
Stani.
Nešto se desilo. -Tražila sam te u kafiću.
Počela sam da se pitam da li sam te izmislila.
A onda sam prošle noći imala san.
U snu, bio si okružen policijom,
a onda su oni počeli da nas love. -Nas? -Ti si bio na mom motoru sa mnom.
Kako se to završilo?
Ne dobro.
Ja sam imao snove koji nisu bili samo snovi.
Misliš na san koji se ostvario?
Konačno, možemo da pričamo kao odrasle osobe.
Mrzim laganje. Zaista. Iscrpljuje me.
Tif i ja te čekamo... čitavu večnost.
Deluje ti poznato, zar ne?
Uzalud. Ne možeš pobediti vreme.
Ovo premotavanje se dešava brže od tvog treptaja oka.
Ti si mi dao ideju.
Dozvoli mi da sumiram naš cilj u jednoj reči.
"Zamrznuti kadar."
Znam. Nekako je ironično,
koristiti moć koja te je definisala da te kontroliše.
Držao sam te na oku a ti si ipak našao izlaz.
Pametno s tvoje strane da upotrebiš taj modal. Zovi me optimistom,
ali ovako bi moglo biti najbolje.
Koža ne izgleda previše loše ovog puta.
Znam da će ti biti teško da čuješ nešto od ovoga,
nakon svega što si preživeo. Toliki bol i patnja.
samo da saznaš da se svet ne završava s tobom.
Iznenađenje.
Bio sam tamo kad si umro.
Rekao sam sebi, "Evo anomalije anomalija."
Kakva izuzetna prilika.
Prvo, morao sam ubediti upravu, za dozvolu da revitalizujem vas dvoje.
Zašto nju? Doći ću do toga. I ne brini, ne može da me čuje.
Bilo je nenormalno skupo da vas oboje vaskrsnem. Poput renoviranja kuće.
Trajalo je dvaput duže, koštalo dvaput više.
Mislio sam da ćeš biti srećan da budeš živ opet.
Velika greška.
Jesi li znao da su nada i očaj skoro identični u kodu?
Godinama smo radili pokušavajući da aktiviramo tvoj izvorni kod.
Zamalo da odustanem, kad sam shvatio...
Triniti. -Nisi ti bio samo u pitanju.
Sami, nijedno od vas nema posebnu vrednost.
Kao kiseline i baze, opasni ste kad se pomešate zajedno.
Svaka simulacija gde ste se vas dvoje povezali...
Recimo da su se loše stvari dešavale.
Neo!
Međutim, sve dok sam uspevao da vas držim blizu, ali ne preblizu,
otkrio sam nešto neverovatno.
Moj prethodnik je voleo preciznost.
Njegov Matriks je bio pun sitničarskih činjenica i jednačina.
On je mrzeo ljudski um. Pa se nikad nije opterećivao da shvati
da tebe zabole za činjenice. Najvažnija je fikcija.
Jedini svet koji je bitan je ovaj ovde.
A vi ljudi verujete u najluđe stvari. Zašto?
Šta potvrđuje i čini vaše fikcije stvarnim? Osećanja.
Dozvoli mi.
Kuš je jedan od mojih operativaca. Oni su svuda.
Mnogo teško je klonirati agenta na baterijaša.
Daleko je efikasnije samo zasititi populaciju.
I, bonus, rojni mod je bolesno zabavan.
Bravo.
Da li se ikad zapitaš zašto imaš košmare?
Zašto te vlastiti mozak muči?
To smo zapravo mi, maksimiziramo tvoj učinak. Ovako to funkcioniše.
Ne! Možeš li zaustaviti metak? Kad bi samo mogao da se krećeš brže.
Ovako stoje stvari u vezi s osećanjima.
Njih je mnogo lakše kontrolisati nego činjenice.
U mom Matriksu,
što te gore tretiramo, što više manipulišemo tobom,
više energije proizvodiš. Ludilo.
Postavljam rekorde u produktivnosti svake godine otkako sam ja preuzeo uzde.
A najbolji deo, nema otpora. Ljudi ostaju u svojim kapsulama,
srećniji nego svinje u govnima. Ključ svemu tome?
Ti. I ona.
Tiho čezneš za onim što nemaš,
dok se plašiš da ćeš izgubiti ono što imaš. Za 99,9% tvoje rase,
to je definicija realnosti. Želja i strah, dušo.
Samo daj ljudima ono što žele, zar ne?
Ona je jedini dom koji imaš, Tomase.
Dođi kući pre nego što se nešto užasno desi.
Bags! -Čujem ga.
Triniti! -Nemoj tako da me zoveš. -Izvini.
Moram da idem. Ali vratiću se.
Neo! Vreme je da idemo.
Mašinostražari? -Još gore.
Generalica mi je naredila da pazim na brod.
Pa si nas pratio? -Proveri na svojim radarima dugog dometa.
Lignjomaši češljaju ovo područje. -U pravu je.
Možete da ostanete ovde i umrete, ili se vratite i sudiće vam vojni sud.
I ti to nazivaš izborom?
Šeperd je trebalo da vas prepusti lignjomašima.
Previše sam stara da izdržim neko dosadno suđenje.
Najobi, ne krivi Bags. -Ti da ćutiš.
Obraćaj mi se s generalice. I ne lišavaj moju bivšu kapetanicu slobode izbora
koju je ona koristila
sa svojim naročitim pečatom kratkovide gluposti.
Kratkovida?
Vama je više stalo do gajenja voća nego do oslobađanja umova.
Nećemo da se svađamo opet.
Ovo nije svađa. To je činjenica. Digli ste ruke od ljudi.
Reći ću ti od čega ću da dignem ruke a to si ti!
Šeperd, sklanjaj mi je s lica! -Generalice...
Ne pucajte! Kudžaku je prijatelj.
Zdravo, prijatelju.
Dobro.
On?
Generalice. Hvala što ste me primili.
Mislila sam da ako iko može da shvati smisao ovog haosa,
to bi bila ti. -Zdravo, Neo.
Znam te. -Pokušavala sam da te držim na oku.
Zašto? -Upoznali smo se davno.
Dobro jutro.
Sati. -Moj otac je znao da ćemo se sresti opet,
mada bi on voleo da je to bilo u srećnijim okolnostima.
Zbog njegove nenamerne uloge u onome šta ti se desilo
kajao se čitavog života. -Ne razumem.
Moj otac je bio glavni inženjer u Anomaleumu.
Čemu? -Moj otac je dizajnirao kapsule uskrsnuća
gde su Neo i Triniti bili utamničeni.
Izvini. Znala si šta mu se desilo?
Znala si da su on i Triniti živi
i nisi mi rekla?
Bilo je trenutaka kad sam sumnjala u svoju odluku, Najobi.
Ali ti si bila potrebna Aju.
Ovaj grad je trebalo da se sagradi za tvoje ljude kao i za moje.
Da sam ti rekla sve,
morala bi da doneseš veoma drugačiju odluku. -Moji prijatelji
dozvoljavaju mi da donosim vlastite odluke. -Ako je to bila greška,
najiskrenije ti se izvinjavam.
Zašto si došla? -Neovo bekstvo je destabilizovalo Matriks.
Anomaleum vuče struju samo iz Triniti trenutno.
Sigurnosni mehanizam je aktiviran da se resetuje
Matriks na pređašnju verziju.
Ali Psihoanalitičar je prekinuo resetovanje. Ubedio je vlasti
da ćeš dobrovoljno da se vratiš uskoro.
A zašto je on to rekao?
Jer ako se ne vratim, ubiće Triniti.
Odluči da li ćeš se vratiti u svoju kapsulu
ili ćeš istrpeti Trinitinu smrt opet.
Šta ćeš izabrati, Neo?
Vratiću se.
Psihoanalitičar te dobro poznaje,
ali to znanje učinilo ga je neopreznim. Nakon što si pobegao,
trebalo je da prihvati svoje poraze i da se reši Triniti.
Ali to bi predupredilo ovu izuzetnu priliku
koju sada imamo. -Pre nekoliko sati,
niko ne bi mogao da me ubedi
da ću stajati ovde, i pokušavati da objasnim misiju
ludu kao ovu.
Šta radiš? -Javljam se kao dobrovoljac. -Ne.
Ti si jedini kapetan kome naređujem da pođe.
Ne morate da mi naređujete, generalice, jer se dobrovoljno javljam.
Treba još dvoje.
Da li ste poludeli? Ni ne znate šta je u pitanju.
Generalice, znamo vas. Ako kažete da je ovo važno,
niko od nas neće izabrati da ostane kod kuće.
Hvala.
Spremite se i srećno.
Triniti drže u Anomaleumu,
što je u ovom transmisionom tornju.
Prolazi koji su korišćeni za Neovo spasavanje sada su zatvoreni
i legija mašinostražara patrolira tornjem.
Najbitnije je biti nevidljiv. Sve dok ne aktiviramo alarme,
prvi deo misije treba da je najlakši. -Misliš prelazak Polja fetusa,
šunjanje kroz celu elektranu, penjanje na toranj od 2 km,
koga čuvaju hiljade mašinostražara? To je laki deo?
Upravo tako. Jer samo treba da ubedimo nekoga
ko radi ovo svakog dana da povede jednog od nas.
50 m ispod Anomaleuma je sloj amnionskih filtera.
Sakriven duž ove ivice je mali heksagonalni ventilacioni otvor.
Taj ventilacioni otvor obezbeđuje vazduh modifikatoru čestica,
koji oksigenira biogel korišćen u Neovoj kapsuli. -Shvatam.
Egzomorf se provlači kroz Neovu staru pupčanu vrpcu.
Šta bi moglo da pođe po zlu?
Čim uđemo, Morfeus će iskoristiti operatera sistema
da otvori cevovod za pražnjenje i odvoji pumpe.
Kako bi otkačili Trinitino telo,
dok njen um i dalje ostaje povezan s Matriksom,
biće mi potreban drugi ljudski mozak da izvršim premošćavanje.
A pošto Neo mora biti sa Psihoanalitičarom,
jedini dostupni um koji je dovoljno sličan je tvoj.
Tako sam i mislila.
Hvala, Sajbebe.
Da li Triniti i dalje mora da uzme crvenu pilulu?
Pošto Kudžaku i ja prebacujemo njenu svest na brod
to nije nužno.
Ali bitno je da je to njen izbor.
Izvlačenje zbunjenog ili nesigurnog uma,
skoro sigurno će je ubiti. -Ali čak i da je to ono što ona želi,
zar neće Psihoanalitičar narediti mašinostražarima da vas zaustavi? -Hoće.
Ali ako moj plan uspe, to neće biti bitno. -Zašto?
Jer ćemo već pobeći.
Kad se neko ovoliko potrudi da smisli plan, mora da postoji razlog.
Kad je moj otac shvatio kako će Anomaleum biti iskorišćen,
tajno je meni prebacio konstrukcije.
Psihoanalitičar je otkrio njegovu izdaju i moji roditelji su obrisani.
I ja bih bila ubijena da nije bilo Kudžaka.
Ne prođe dan da ne žalim za njima.
Molim se za ovaj dan odavno.
Dolazimo do nivoa za transmisiju.
Treba da znaš da sam ovde zbog nje.
Sve što sam želela bilo je da budem neustrašiva kao Triniti.
Ali videla sam kako je reagovala u garaži i ja...
Pitaš se da li grešim. -Šta ako si zakasnio?
Šta ako ona više nije Triniti?
Nikad nisam verovao sam ja Odabrani. Ali ona jeste verovala.
Verovala je u mene.
Na mene je red da verujem u nju.
Ovde postaje zeznuto.
Jesi li nekad izvodila ovakvu operaciju? -Još nisam.
Idemo.
Dobro došao kući. -Samo želim da popričam s njom.
Misliš s Tif?
Vrati se i možeš pričati s njom koliko ti duša želi.
Mada zgodnom Čedu se to neće dopadati.
Ako mi ona kaže da je ovo ono što ona želi,
pobedio si. -Stvarno?
Ali ako želi mene, onda ćeš nas pustiti da odemo.
A zašto bih uradio nešto tako glupo?
Trenutno sam u brodu punom ljudi koji će me pre isključiti
nego dozvoliti da me vratiš nazad. Ako želiš ovaj Matriks,
ovo ti je jedina šansa.
Ali kako mogu da znam da te neće isključiti u svakom slučaju?
Isto onako kao što i ja znam da ćeš nas pustiti da odemo odavde.
Dobro. Volim testove.
Nek Tif odluči.
To je to.
Premošćavanje spremno. -Šta sada?
Čekaćemo. -Zar ne deluje ludo da dođemo čak ovamo
i ostavimo je ovde? -Moramo ispoštovati njenu odluku.
A ako kaže ne, šta će se desiti s Neom?
Trenutno, najvažniju odluku u Neovom životu,
ne donosi on.
Videla sam ovo u svom snu.
Da sam Orakl, možda bih mogao da objasnim. -Orakl.
Iz tvoje igrice?
To nije igrica.
Bože.
Nakon što si otišao, otišla sam kući, i igrala je.
Stalno sam se pitala, zašto ova priča izgleda kao sećanje?
Deo mene
oseća kao da te čekam ceo život.
A taj deo se pita, "Zašto ti je trebalo toliko dugo?"
Nemam lak odgovor.
Možda sam se plašio ovoga.
Plašio sam se onoga što se može desiti.
Plašio sam se da ću povrediti jedinu osobu koju sam ikada voleo.
Kamo sreće da sam ja ona koja misliš da jesam.
Ali pogledaj me.
Ne mogu da budem ona. -Mama! -Mama! Hajde.
Mama! -U pitanju je Kali. -Da li je ovo stvarno?
Moraš poći s nama. -Hajde, moramo da idemo.
Tif. Ne znam šta se dešava ovde, ali drago mi je što smo te našli.
Udarila su je kola! -Znam, ludilo.
Jurila je za tobom. -Stavljaju joj ruku u gips. Moramo da idemo.
Doktor je rekao da će biti dobro. -Moraš poći s nama u bolnicu.
Prekasno je. -Shvatam. -Tif, idemo. -Hajde.
Šta se dešava?
Neo nije bio u pravu.
Tifani.
Tifani, moraš da pođeš s nama.
Tifani!
Volela bih da prestaneš da me tako zoveš. Mrzim to ime.
Ja sam Triniti i bolje ti je da skloniš ruke od mene.
Neo! -Triniti!
Sranje.
Vadi je. Vadi je!
Kakav haos. Ja sam kriv za tu grešku. Nije trebalo da navaljujem.
Nekada je bilo veoma lako kontrolisati žene.
Znate da nema šanse da ću vam dozvoliti da odete.
To se neće desiti.
Opet već viđeno.
Ona umire i ti si kriv za to.
Laži, laži i još laži. -Smit?
Kuda ide ovaj svet kad čak ni programu ne možeš da veruješ?
Kako... -Tom i ja smo sličniji nego što misliš.
Kad je on izašao, ja sam mogao da budem ja.
Triniti?
Spremna? -Da.
Ne.
Uništite je. Uništite je!
Ne.
Zaustavite ih.
Mislite da je ovo gotovo? Zaključavanje. Započnite rojenje.
Ovde, naš neočekivan savez se završava.
Znaš li koja je razlika među nama, Tome? Svako je mogao da bude ti.
Dok sam ja oduvek bio svako.
Šta se upravo desilo? -Šta?
Ne! Idite! Gubite se odatle!
Koliko je loše? -Izuzetno loše.
Da, ovo je loše.
I dalje ne možeš da letiš?
Mrka kapa.
Neo! Penji se.
Kaliopi! Vodi ranjene! Svi ostali, ostajemo s njima!
Kako je ona? -Vitalni znaci su dobri.
Njen signal je jak, kapetanice.
Bravo, kapetanice.
Potrebno nam je čudo.
Mrzim botove.
Izvlači nas odavde! -Pokušavam!
Prate nas. Roj je svuda.
Nikad nisam video nešto ovakvo.
Sek, šta je to?
Šta nije u redu?
Šta...
Pretvara botove u bombe.
Sranje! -Leksi?
Šeperd je u nevolji.
Poveži me. -Mogu da te ubacim. Ne znam da li te mogu izvući.
Ne!
Šta to rade?
Teraju ih u klanicu.
Kapetanice, morate da požurite. Drži se, Leks.
Leksi!
Eno ih!
Morfeus!
Leks! -Bagsi. -Tako je!
Sek, gde je Neo? -Loše je. U klopci su.
Idu na krov.
Nodalna fibrilacija je kritična. Umreće ako ne izvršimo izvlačenje.
Tako je divno.
Sećam se ovoga.
Sećam se nas.
Moj san se završio ovde.
Ne možemo da se vratimo nazad.
Nećemo.
Mogu li da skoče?
Ja ne radim ovo. Da li ti radiš ovo?
Ćao.
Kako dramatično. -"Tifani"?
To je bila interna šala. Razonoda, samo to.
Razonoda?
Takva?
Dobro. Ako ti je toliko smetalo ime,
zašto si bila dobra kučkica toliko dugo?
Da. Sam je to tražio.
Zar ne možeš da je kontrolišeš?
To je zbog korišćenja dece.
Imamo nekoliko pitanja. -Pokušao si da aktiviraš sigurnosni mehanizam.
Uprava je pokušala. Očito, bez kontrole tvog izvornog koda,
znao sam da je to nemoguće. -Zašto te uprava nije uklonila?
Jer poznajem sistem. Znam ljudska bića.
I znam vas.
Trenutno, lepo se osećate zbog onoga što ste uradili.
I trebalo bi. To je bila pobeda. Bravo. Šta sada?
Došli ste da sklopite neki sporazum? Mislite da držite sve karte,
jer možete da radite šta želite u ovom svetu. Samo napred.
Preuredite ga. Izvolite. Obojite nebo duginim bojama.
Ali evo u čemu je problem. Pokorno stado neće nikud da ode.
Sviđa im se moj svet. Ne žele ovu sentimentalnost.
Ne žele slobodu i dobijanje prava. Žele da budu kontrolisani.
Žude za udobnošću sigurnosti.
A to znači vas dvoje, nazad u kapsule,
bez svesti i sami, baš kao i oni.
Nismo ovde da pregovaramo.
Pošli smo da preuredimo tvoj svet. -Da promenimo nekoliko stvari.
Sviđa mi se ideja o bojenju neba duginim bojama.
Samo podseti ljude šta slobodan um može da uradi.
Zaboravila sam. Lako se zaboravlja. -Zbog njega. -Tako je.
Nešto o čemu bi trebalo da razmisli.
Pre nego što smo počeli, odlučili smo da svratimo da ti se zahvalimo.
Dao si nam nešto što smo mislili da ne možemo imati.
Šta to? -Drugu šansu.
Preveo: Bambula
Suočite se s realnošću, ljudi. Filmovi su mrtvi. Igrice su mrtve.
Priča? Mrtva. -Mediji su ništa drugo do pokretači neurološkog odgovora
i viralna indoktrinacija. -Samo malo, o čemu vas dvojica pričate?
Snimci s mačkama. -Treba nam niz video zapisa
koji zovemo "Mačtriks."