MATRICA
PRISIKĖLIMAS
MODALAS 101 ĮSIBROVIMAS VARTOTOJO PAŽEIDIMAS
-Sekai, aš jau. -Kapitone.
Buvai teisus. Šviesa sklido pro langą.
Susidūriau su rimtais trikdžiais.
Keista. Kažkoks Modalas.
Primena seną kodą.
Atrodo pažįstamas.
Numesk koordinates. Paprašysiu pastiprinimo.
-Patikrinsiu. -Bags?
Jei generolė sužinos, kad rinkau duomenis...
Tik žvilgtelėsiu, nieko baisaus.
Girdėjai?
Šūdas. Rodos, mūsų signalą seka.
Bags, čia turbūt spąstai.
Bags!
Stot! Nė iš vietos.
Šausim!
Rankas aukštyn, lėtai.
Štai taip.
Ei, kur einat?
Buvote įspėtas, leitenante.
Manau, susitvarkysim su maža mergyte.
Gaištat laiką! Mano vyrai jau pas ją.
Ne, leitenante,
jūsų vyrai jau negyvi.
Sekai, girdi mane?
Tas senas kodas vis lūžta.
Tavo projekcija lūžinėja. Pereik prie garso.
Bags, tai - tiesioginis generolės protokolo pažeidimas.
Žinau.
Bet čia kažkas vyksta.
Kažkas svarbaus.
Šūdas.
Aišku, kas bus toliau.
Ji juos sutvarkys.
Dabar ji paskambins.
Linija sekama.
-Ir tuomet... -Tada ji bėgs iš visų jėgų.
Ar yra Agentų?
Aš žinau istoriją.
Viskas nuo to prasidėjo.
Po galais.
Jis prasidėjo čia.
Manai, kad Modalas - kilpa? Ar konvejeris?
Kažkoks sekvenatorius, vystantis programą kam?
Nežinau.
Bet išsiaiškinsiu.
Ką gi.
Visiškas déjà vu, bet kažkas čia ne taip.
Kam naudoti seną kodą, norint sukurti kažką naujo?
Nežinau.
Jei čia - Triniti, tai šito nebuvo.
Gal čia - ne ta istorija?
Bags, turi dingti iš čia.
Čia turbūt spąstai.
Šūdas.
Tęskite.
Ką darėte.
Išeisiu
pati.
Nužudykit ją.
ANDERSONAS
TIEMS, KURIE MĖGSTA ĖSTI ŠŪDĄ
Sekai!
-Kodėl mane išgelbėjai? -Tu pirma atsakyk.
Kas tu? Iš kur?
Gerai.
Man vardas - Bags.
Kaip triušis Kvanka.
Ir pasiklausymo įranga.
Ar žinai, kad čia - Modalas?
Kas tas Modalas?
Simuliacija, skirta vystyti programas.
Ar supranti, kad esi
skaitmeninis?
Žinau, kas esu.
Ir žinau, kad mano darbas - surasti ir sunaikinti jautrumą,
tokį, kaip tu.
Tačiau...
Štai kas nutiko.
Kiti Agentai nežino apie šį kambarį?
Kaip jį suradai?
Niekas nebuvo užėjęs į raktų parduotuvę,
tad ėmiau ieškoti.
Kuo daugiau ieškojai, tuo daugiau radai.
Mano gyvenimo istorija.
Kas yra?
Rodos, žinau šį kambarį.
METAKORTEKSAS
Nieko sau.
Čia jo butas.
Nori pasakyti - Tomo Andersono?
Visur iššniukštinėjau. Jis neegzistuoja.
Jis nustojo būti Tomu labai seniai,
bet galbūt tu jį pažįsti tikruoju vardu.
Neo.
Pažįsti.
Aišku.
Negaliu patikėti, po šitiek metų.
Matai, daugelis galvoja, kad Neo miręs.
Bet aš žinau, kad ne.
Nes aš jį mačiau.
Kur?
Sunku paaiškinti, bet...
Tą akimirką, kai jis į mane pažvelgė,
pajaučiau,
kaip mano protas atsivėrė.
Aišku.
Kažkas panašaus nutiko ir man.
Pastebėjau šabloną,
ir jis buvo visur.
Nematome to, bet visi esame įkalinti keistose pasikartojančiose kilpose.
Kažkaip pamačiau veidrodyje.
Tik blyksnį, bet nutiko taip, kaip sakei.
Staiga suvokiau.
Tai nėra tikras pasaulis.
Pirmą kartą pajaučiau tikrąjį tikslą.
Supratau, kas esu
ir ką turiu daryti.
Kas tu?
Ką turi daryti?
Aš -
Morfėjus.
Ir aš turiu surasti Neo.
Morfėjau.
Gerai.
Dieve!
Turiu ištraukti tave iš čia.
Turiu sužinoti, kas sukūrė šį Modalą.
Gerai, eik su manimi.
Būk pasiruošęs išeiti. Rimtai pasiruošęs.
Jei ne, jei manai, kad tavo vieta - čia...
Čia - pasirinkimas?
Jei atvirai, kai man pasiūlė visa tai,
piktinausi dvejetainėmis pasaulio sąvokomis
ir teigiau, jog tikrai nesutiksiu susiaurinti savo gyvenimo.
O moteris su kapsulėmis nusijuokė, nes aš nesupratau esmės.
Kokios esmės?
Pasirinkimas - tai iliuzija.
Tu jau žinai, ką turi daryti.
Tiesa.
Gerai.
Senas pastatas su stoglangiu ir daugybe laiptų.
"Lafayette" viešbutis.
Į jį veda vienerios iš ketverių durų.
-Nesipriešink. -Kas vyksta?
Kvėpuok.
Ištraukimas veikia panašiai ir žmonėms, ir programoms.
Gerai.
-Labas. -Labas.
Niekad nenešiojau kitokių akinių.
Taip, kietai atrodo. Kurios durys?
-Turbūt... -Aišku.
Agente Vaitai.
Agente Smitai?
Greičiau!
Sekai! Girdi mane?
Bags! Galvojau, žuvai.
Gali nuvesti mus prie lango?
Bags! Jis - Agentas!
Tas langas! Pasistenk!
YPAČ INTERAKTYVUS ŽAIDIMO DIZAINAS TOMAS ANDERSONAS
BINARĖ
ŽAIDIMŲ APDOVANOJIMAI 1999 M. METŲ ŽAIDIMAS - "MATRICA"
Kurių?..
ĮSPĖJIMAS - ĮSILAUŽTA Į TERITORIJĄ
Kurių galų?
ANDERSONAS
Kažkas negerai?
Truputį užlūžo.
Labas rytas, Bobi. Labas rytas, bičiuli.
Kokia graži diena būti gyvam. Tiesa?
Yra problemų?
Jis kažką pametė.
Čia senasis "Matricos" kodas?
Nedidelis Modalo eksperimentas.
"Binarei"?
16.00 VAL. SUSIRINKIMAS DĖL BIUDŽETO
Man reikia kavos.
Kavos. Taip, skubus atvejis! Jau perku.
Nenoriu sulįsti į šikną,
bet kai pirmą kartą žaidžiau trilogiją, netekau amo.
Laisvos valios ir likimo paradoksas.
Nejaugi esame tik algoritmai, darantys tai, ką turime daryti,
ar galime išvengti užprogramavimo?
Genijus, žaidimo kontekste, beje.
Ar sakiau, kad jis užvaldė mano gyvenimą?
Taip. Nebaigiau septintos klasės.
Tavo žaidimas vos manęs nesužlugdė.
-Jau sakei. -Bet štai mes čia.
Pasakyk, pone Andersonai, tai - laisva valia
ar likimas?
O, taip.
Štai ir ji.
Karšta senutė.
Koks žvilgsnis. Atleisk.
Esu moksliukas. Mane išaugino mašinos.
Gal tu jau eik.
Ne, prašau. Aš pasistengsiu, pažadu.
Pasistengsiu.
Žinoma.
Esi ją užkalbinęs?
Pasakysiu štai ką.
Už tai, ką dėl manęs padarei, leisk man tai padaryti dėl tavęs.
Džiudai, ne. Liaukis.
-Atsiprašau. -Ačiū.
Labas.
Suprantu, labai keista. Aš - Džiudas Galaheris.
Dirbu žaidimų kompanijoje "Deus Machina".
Sveikas, Džiudai, aš Tifani.
Tifani. Oho. Šito nesitikėjau.
-Mamai labai patiko Odrė Hepburn. -Džiudai.
Čia - mano labai geras draugas Tomas Andersonas.
Jis - tikra įžymybė,
sakoma, geriausias mūsų kartos žaidimų kūrėjas.
Atleiskite.
-Džiudai... -Tik pasikalbėk su ja.
Sveikas, Tomai. Visi mane vadina "Tife".
Sveika.
Mes pažįstami?
Mes abu čia ateiname.
Galiu paimti tavo pyragėlį?
Ei! Tu čia kabini mano mamą ar ką?
Brendonai!
Galiu atsikąsti?
Mieloji! Kas vyksta? Mes pavėluosim.
Čia mano vyras Čadas.
-Malonu susipažinti. -Labas.
Mieloji, reikia vežti Kalę į treniruotę.
Taip. Atleiskit.
Eime, vaikai. Judam.
MODALAS 101 NEAPTIKTAS
Ką?
MODALAS 101: FAILAS IŠVALYTAS
Atleiskit. Bosas kviečia.
"Milijardai žmonių tiesiog gyvena
nieko nesuvokdami."
Man visad patiko ši mintis.
Tu ją parašei, tiesa?
Kaskart stovėdamas čia...
Dieve mano.
Ji tokia tobula, jog turbūt netikra.
Tiesa?
Taip.
Žinoma.
Prisėsk.
Rūkysi?
Galvojau, neberūkai.
Nebevadinu to įpročiu.
Dabar tai - nedidelė nuodėmė.
Palengvinsiu tau užduotį.
Žinau, kad "Binarė" viršijo biudžetą.
Noriu pakalbėti ne apie "Binarę", Tomai. Apie svarbesnį dalyką.
Apie mūsų ateitį, kuri, žinant mūsų praeitį, gana miglota.
Ką nori pasakyti?
Kaip terapija?
Gerai.
Nebuvo...
momentų?
Ne.
Nuostabu.
Tomai, žinau, kad dėl kai kurių dalykų nesutariam.
Kaip ten sakei apie mūsų pirmąjį susitikimą?
Tarp mūsų tvyrojo FTB tardymo atmosfera.
Bet apsižvalgyk.
Mes tai sukūrėme.
Kartu.
Taip.
Ką dabar darysim?
Viskas pasikeitė. Rinka prisotinta.
Neabejoju, jog supranti, kodėl mūsų mylima motininė kompanija "Warner Bros"
nusprendė sukurti trilogijos tęsinį.
Ką?
Man pasakė, kad jie tą darys net ir be mūsų.
Galvojau, kad jie negali to padaryti.
Tikrai gali.
Ir pasakė, kad jei nebendradarbiausim, mūsų sutartį nutrauks.
Tikrai?
Žinau, jog sakei, kad tau ši istorija - baigta,
bet tokios jau tos istorijos.
Jos niekad nesibaigia, tiesa?
Mes nuolat pasakojame tas pačias istorijas,
tik su kitais vardais, kitais veidais,
ir, turiu pasakyti, man tai patinka.
Po šitiek metų grįžti ten, nuo ko viskas prasidėjo.
Atgal į "Matricą".
Kalbėjau su Rinkodaros skyriumi...
Tomai?
Taip.
Tau viskas gerai?
Taip.
Ką tuo metu jautei?
Ką jaučiau?
Jaučiau, jog arba man vėl važiuoja stogas,
arba gyvenu kompiuterinėje realybėje,
kuri mane ir vėl
įkalino.
Ne kažin koks pasirinkimas.
Ne.
Gal nėra tik juoda ir balta.
Gal galima kitaip suprasti, kas nutiko.
Taip.
Tomai, tu išgyvenai savižudybę
ir turi neįtikėtiną vaizduotę.
Dėl to tavo gyvenime atsirado daug pavojingų įsivaizdavimų.
Vakar atėjai į susitikimą su savo verslo partneriu
ir jis užspeitė tave,
reikalaudamas sukurti žaidimą, kurio, sakei, kad nekursi.
Labai greitai praradai savo balsą.
Jo išpuolis suveikė kaip dirgiklis, ir tavo protas smogė atgal.
Padarei jam tai, ką jis darė tau.
Kalbėjome, kaip pykčio nukreipimas padeda užgydyti traumą.
Tikrai nepanašu, kad pasikartojo pirmoji nervinė krizė...
Manau, jog šis epizodas pademonstravo sveiką savisaugą.
Ir, dar svarbiau, pamenu, kaip tau buvo sunku kalbėti apie tokius dalykus.
Tai rodo, kad stipriai patobulėjai.
Ar pratęsti vaistų receptą?
Taip.
Pirmiausia, žinau, jog kalbu už visus,
sakydama, jog nekantrauju
kurti žaidimą,
kuris viską pakeitė.
Išdalinau jums tikslinės grupės įvertinimą.
Viduje rasite paaiškinimą,
įskaitant raktažodžių siejimą su prekės ženklu.
Du dažniausi - "originalus" ir "šviežias",
ir tą reikia turėti galvoje,
pradedant kurti "Matricą 4".
Kas žino, kiek jų dar bus?
ŽADINTUVAS
Kuo "Matrica" išsiskyrė iš kitų? Ji nurovė stogą.
Būtent.
Žmonės nori, kad jų galvoje
susprogdintume bombą.
Kuo "Matrica" išsiskyrė iš kitų? Ji nurovė stogą.
Žmonės nori, kad jų galvoje
susprogdintume stogą raunančią bombą.
Kitaip nei kai kuriems iš jūsų, man pirmasis žaidimas nepatiko.
Ir, jei atvirai, negaliu pakęsti,
jei reikia mokytis.
Man patinka kvaili šaudyk-gaudyk žaidimai.
Mums reikia ginklų! Krūvos ginklų.
"Matrica" reiškia sumaištį.
-Neapgalvoti veiksmai netinka. -Ji teisi.
"Matrica" - proto porno. Filosofija, įvyniota
-į blizgantį popierėlį. -Taip.
Idėjos - tai naujas seksualumas.
"ŽYMIAI PAPRASČIAU PALAIDOTI REALYBĘ, NEGU ATSISAKYTI SVAJONIŲ"
ALISA STEBUKLŲ ŠALYJE IR VEIDRODŽIO KARALYSTĖJE
-Žinoma, "Matrica" kalba... -...apie translyčius.
Kriptofašizmą.
-Tai metafora... -...kapitalistinio išnaudojimo.
Tai negali būti dar vienas perdarymas, atnaujinimas, atkartojimas...
Kodėl ne? Perdarymus gerai perka.
Mes labai giliai įkritome ne į tą triušio urvą, žmonės.
Jei bet kam pasakai "Matrica"...
Jei pasakai "Matrica"...
Matrica... Matrica... Matrica...
...jie mato štai ką.
Leiskite išreikšti mūsų tikslą vienu žodžiu.
Metas kulkoms!
Tai - du žodžiai.
Reikia naujo "meto kulkoms".
Žaidimų pasaulyje reikia vėl sukelti revoliuciją.
Vėl sukelti revoliuciją!
Labas, Tif.
Kaip visada?
Žinai, ką, Skrosai? Būsiu pašėlusi.
Espreso su pienu.
Koks neįprastas noras.
Ar galėčiau pavaišinti?
O, sveikas.
Labas.
Pamenu, labai norėjau šeimos,
bet gal todėl, kad moterys tarsi turėtų to norėti?
Kaip gali žinoti, ar to nori pati,
ar tave išauklėjo taip, kad to norėtum?
Moku savo analitikui krūvą pinigų, kad jis man atsakytų į tokius klausimus.
Gudru.
Reikėtų dažniau vaikščioti į terapiją, bet esu pernelyg pavargusi.
Vaikai labai išvargina, supranti?
Ne. Neturėjau vaikų.
Ak, taip, žinojau.
Atleisk. Pagūglinau apie tave.
Tai kaip jautiesi būdamas pasaulinio lygio žaidimų kūrėju?
Turbūt nuostabiai.
Daug dirbu.
Kartais tai - nuostabu.
Bet dažniausiai...
Nežinau.
Bet juk tu sukūrei "Matricą". Net aš apie ją girdėjau.
Taip. Daug vaikų tikrai tuo džiaugėsi.
Tai buvo verta?
Galiu paklausti apie tavo žaidimą?
Žinoma.
Ar pagrindinį veikėją sukūrei pagal save?
Jame manęs tikrai daug.
Gal net per daug.
Galiu dar kai ko paklausti?
Prašau.
Tavo žaidime yra moteris.
Triniti.
Tai tik keistas sutapimas, tiesa?
Dieve, taip.
Man ji patinka.
Man patinka Triniti.
Ir man be galo patinka jos "Ducati".
Dar vienas sutapimas. Dievinu motociklus.
Gaminu juos su savo draugu Kušu.
Tikrai?
Tu turi savo analitiką, aš turiu savo motociklus.
Žiūrėjau į paveikslėlius tavo žaidime. Į Triniti.
Parodžiau Čadui ištrauką ir paklausiau: "Ką manai?"
Jis nesuprato, kol nepaklausiau:
"Tau ji neatrodo panaši į mane?"
Žinai, ką jis padarė?
Nusijuokė.
Ir aš nusijuokiau, lyg niekur nieko.
Juk tai tegalėjo būti pokštas, tiesa?
Labai supykau.
Nekenčiau savęs už tai, kad juokiausi.
Norėjau jam įspirti, stipriai.
Ne per stipriai. Gal tik sulaužyti žandikaulį.
O dabar tu turbūt gailiesi, kad atsisėdai su manimi.
Tai - geriausia, ką padariau per ilgą laiką.
Turiu atsiliepti.
Sveiki, Tif klauso.
Dieve, ne.
Tuoj atvažiuosiu.
Mano mažasis įsikišo lego kaladėlę į nosį.
Turiu lėkt.
Tikiuosi vėl kada pasimatyti.
Gautas nelaimės pranešimas.
Ramiai eikite link artimiausio išėjimo ir nedelsiant palikite pastatą.
Kas vyksta?
Turbūt koks 14-metis pajuokavo.
-Nepatiko paskutinis atnaujinimas. -Arba šiaip koks šūdžius.
Eikite link išėjimų. Pastatas evakuojamas.
NAUJA ŽINUTĖ SIUNTĖJAS NEŽINOMAS
SVEIKAS, NEO
JEI NORI ATSAKYMŲ Į SAVO KLAUSIMUS, EIK PRIE DURŲ KORIDORIAUS GALE.
DABAR!
KAS TU?
ŽINAI, KAS.
Pone, čionai.
Džiudai?
Džiudai!
Pagaliau.
Nebuvau tikras, kaip atsiliepti, bet buvo sunku atsispirti.
Ką?
Morfėjus Uno. Pasirodymas prie lango.
Žaibas, griaustinis ir teatras.
Pagaliau.
Po šitiek metų aš čia, išeinu iš tualeto kabinos.
Tragedija ar farsas?
Aš tave pažįstu.
Ne kasdien sutiksi savo kūrėją.
To negali būti.
Bet yra.
Tu negali būti veikėjas, kurio kodą aš parašiau.
Būtent jis ir esu.
Kaip?
Štai paaiškinimas, kurio tau reikia.
Ne.
Ne, ne.
Ką reiškia "ne"?
Tu to norėjai, tą padarei. Tai buvo tavo mintis.
Tai buvo testas. Eksperimentas.
Eksperimentas?
Įgrūdai mane į suknistą Modalą
ir palikai, o aš ėjau iš proto, mėgindamas tave surasti,
kaip eksperimentas.
-Išėjimai dingsta. -Jis neišgėrė piliulės.
Ką? Nėra laiko.
Žinau, žinau. Jam sunku.
Jis supranta, kaip sunku nulaužti tą veidrodį?
Vis dar atidaryta.
Tai... Negali būti tikra.
Taikinys aptiktas. Matom jį.
Tai netikra.
Viskas - mano galvoje.
Ei, tu! Stok! Palauk!
Negali būti.
Stot! Nė iš vietos!
Neo!
Dieve mano!
Neo!
Pone Andersonai!
Ne!
Negali būti.
Pasiilgau tavęs.
Viskas - mano galvoje.
Ar girdi mane, Tomai?
Klausyk mano balso.
Pajausk pirštų galiukus. Ką jie liečia?
Varpelis.
Ar girdi varpelį?
Ar pameni, kas nutiko? Kaip čia atsidūrei?
Tu turbūt atėjai.
Išgirdau Déjà Vu, atidariau duris ir pamačiau tave.
Kaip manai, ar gali apie tai kalbėti?
Kai pradėjome drauge dirbti,
buvai netekęs sugebėjimo atskirti realybę nuo fantazijų.
Atėjai pas mane po to, kai ketinai nušokti nuo pastato.
Sakei, jog nori išskristi.
Nuo tada stipriai pasistūmėjom į priekį,
bet dabar atrodai labai sudirgęs.
Gali papasakoti, nuo ko tai prasidėjo?
Jis parašė man žinutę.
Kas?
Morfėjus.
Taigi, jis grįžo.
Tai buvo ne visai jis.
Tai buvo programa, kurios kodą įkėliau į Modalą.
Ir tas "Modalas", Morfėjus,
atėjo padėti tau ištrūkti iš virtualios realybės, Matricos.
Ar aš beprotis?
To žodžio čia nesakome.
Tai kokį žodį turėčiau vartoti?
Koks žodis paaiškintų, kas su manimi vyksta?
Galiu pamatyti žinutes?
Jos buvo ištrintos.
Jei sėstume į mano automobilį ir nuvažiuotume į tavo biurą,
kaip manai, ką ten rastume?
Nieko.
Nes jokio užpuolimo nebuvo.
Niekas nežuvo.
Niekas neparašė žinutės.
Mano protas visa tai išgalvojo.
Ar tai turėčiau pasakyti?
Ar tuo tiki?
Viskas atrodė labai tikra.
Žinoma.
Turėjai tikslą sukurti žaidimą, kuris būti neatskiriamas nuo realybės.
Kad jį pasiektum,
savo gyvenimo elementus pavertei naratyvu.
Sutaurinai savo pyktį verslo partneriui,
padarei jį savo priešininku.
Ištekėjusi moteris Tifani tapo "Triniti" pasmerktame meilės nuotykyje.
"Matricoje" atsiskleidžia netgi tavo nemeilė mano katei.
Ir nieko čia blogo.
Menininkai taip elgiasi.
Bet kai fantazija ima kelti grėsmę kitiems, tai virsta problema.
Mes nenorime, kad kas nukentėtų,
tiesa, Tomai?
Sveikas, Tomai. Mane vadina "Tif".
-Kas tu? -Mano vardas - Triniti.
Niekas tau nepasakys, kad įsimylėjai. Tiesiog žinai, labai aiškiai.
Be jokios abejonės.
Jauti?
Niekad nepaleisiu.
Turi visa tai paleisti, Neo.
Išlaisvink savo protą.
DŽIUDAS
Atrodo gana lengva.
"Išlaisvink savo protą". Šūdas.
Gerai.
Išlaisvinsiu protą.
Aš nuskrisiu
arba nukrisiu.
Kas tu, po velnių?
Tu manęs neprisimeni,
bet labai seniai tu pakeitei mano gyvenimą,
nušokęs nuo kito stogo.
Tuo metu buvau tokia, kaip visi elementai, apsimečiau, kad gyvenu...
kol nepakėliau galvos ir nepamačiau tavęs.
Ten buvai kitoks tu, bet aš pamačiau
tikrąjį tave,
sekundę prieš tau
nušokant.
Ir tu nenukritai.
Ar tai tu įsilaužei į mano Modalą?
Taip.
Čia turbūt Džiudas.
Jis tau ne draugas, o priemonė, tave kontroliuojanti programa.
Jis jau tuoj bus čia ir jis atsiveda Agentus.
Džiudai.
Brolau, skambinu tau visą vakarą. Turim žiaurią problemą.
Tu vienas?
Labai jau intymus klausimas, bičiuli.
Jie nepanašūs į įprastus Agentus.
Dabar jie naudoja į žmones panašius botus, tai reiškia, jie - visur,
tad niekad nežinai, kuo gali pasitikėti.
Kodėl turėčiau pasitikėti tavimi?
Nes jei jie atidarys tas duris, mūsų įsilaužimas baigsis.
Mane sučiups ir nužudys,
o tave vėl grąžins prie konvejerio, kurį tau sukūrė,
kaip tą padarė praėjusį kartą, kai pamėginai ištrūkti.
Žinau, kodėl palikai savo Modalą atvirą.
Tau reikėjo, kad kas nors kitas išlaisvintų Morfėjų.
Ir tik jo dėka mes prisikasėme iki tavęs.
Visa tai žinau, kaip ir žinojau, kad vieną dieną surasiu tave.
Ir kai surasiu, tu būsi tam pasiruošęs.
Jei nori sužinoti tiesą, Neo,
tau teks sekti paskui mane.
Gerai.
Kur mes?
Tokijuje.
Kai portalas juda, mus sunkiau susekti.
-Sekas - geriausias iš jų. -Portalas tuščias.
Šešėlių nematyt.
Aš to neprisimenu.
Mums nebereikia lakstyti prie telefono būdelių.
Durys - tavo dešinėje.
Nusiteikimas ir aplinka, tiesa?
O, ne.
Svarbiausia - nusiteikimas
ir aplinka.
Kad jau pirmas susitikimas nenusisekė, pagalvojome, jog keli elementai
iš praeities galėtų palengvinti dabartį.
Niekas nenuslopina nerimo geriau
už nostalgiją.
Tai - medžiaga iš tavo žaidimo.
Laikas yra mūsų amžinas priešas
ir taip toliau.
Niekam negalima sakyti, kas yra Matrica, bla, bla, bla.
Turi pamatyti, kad patikėtum.
Metas skristi.
Palaukit.
Jei tai - tikra,
jei aš neišprotėjau, ar tai reiškia,
jog tai nutiko?
Bet jei tai nutiko,
mes mirėme.
Akivaizdu, kad ne.
Negalime pasakyti,
kodėl Mašinos tavęs nenužudė ir šitaip stengėsi
tave paslėpti.
Mane paslėpti?
Aš dirbau kompanijoje ir kūriau žaidimą "Matrica".
Neatrodo, kad mane būtų stengęsi paslėpti.
Stebėjome kompaniją daugybę metų. Sekėme visus Tomus Andersonus.
Tik nesupratome, kad jie gali pakeisti tavo skaitmeninį pavidalą.
Podai sukuria tavo skaitmeninę išvaizdą per sistemą, vadinamą "Pavidalu".
Taip tu matai save.
Jie kažkaip sugebėjo pakeisti tavo skaitmeninio pavidalo kilpą.
Taip tave mato kiti.
Dvidešimt metų?
Kodėl mane surasti prireikė 20-ies metų?
Prireikė žymiai daugiau.
Judu su Triniti nuskridote į vieną iš Mašinų miestų prieš 60 metų.
Ką?
Mes daug ko nežinome.
Pavyzdžiui, kodėl beveik nepasenai arba kiek kartų jie keitė tavo išvaizdą.
Bet iš to, ką žinome,
aišku, kad niekas tavęs nerado todėl, kad tu nenorėjai būti surastas.
-Netiesa. -Gal ir ne.
Gal nėra pagrindo gandams, kad dingai todėl,
nes nuo pat pradžių dirbai išvien su Mašinomis.
Morfėjau, liaukis.
Tik noriu pasakyti, jog atėjo metas
tau parodyti mums, kas yra tikra.
Jei nori išeiti,
išgerk šią piliulę.
Bet jei esi ten, kur turi būti,
gali grįžti.
Kasdien.
Vėl ir vėl, amžinai.
Šūdas.
Užveržk kilpą.
Sibebei reikia bokšto koordinačių.
Pagavau signalą. Labai silpną.
Tikrai ne tinkle.
Kapitone. Matau virtinę keistų dalykų.
-Ką? -Kažkas įdiegta.
Tomai?
Dieve.
O, ne.
-Mes ne vieni. -Kaip jie mus surado?
Tomai, viskas čia - netikra.
Tu patiri labai rimtą psichikos sutrikimą.
-Leksi? -Tuojau.
Tomai?
Tomai, prašau. Tai - ne žaidimas.
Pajausk mano ranką.
Štai kas tikra.
Lik su manimi.
Ne. Ne.
Lik su manimi.
Neo!
Morfėjau!
Greičiau!
-Aktyvuojami botai. -Tai - spiečius.
Nagi!
Pavyko įsilaužti į vonią. Greičiau!
Taip.
Nagi!
Sekai, kur?
-Tas veidrodis. -Ką?
Mes netilpsim.
Teks tilpti, nes kito būdo išlipti nėra.
Suprantu.
Galvok apie perspektyvą. Kuo tu arčiau, tuo jis didesnis.
Gerai, nagi.
Eik.
Triniti.
Ne!
Sveikas sugrįžęs į realybę.
Triniti.
Kas vyksta, daktare?
Jo gyvybinės sistemos atidžiai palaikomos,
bet vaizdas nekoks.
-Jis miršta. -Gal atjungimas jam padėtų.
Pirmyn.
Aš šitą prisimenu.
Konstruktas.
Tarp visko
ir nieko.
Sveikas atvykęs į Lopšį.
Ilsėjausi sau laivo tinkle,
studijavau tave.
Ir save.
Būk atsargus. Gali susisukti protas.
PAŽINK SAVE
Ar prisiminimai paverčiami mažiau realia fantazija?
Ar realybė, paremta prisiminimais, yra tik fantazija?
Kalbant apie mano vaidmenį, spėju,
kad parašei mane kaip algoritminį dviejų jėgų atspindį,
kurios padėjo tau tapti tavimi -
Morfėjaus ir Agento Smito.
Priešingo programavimo paketas, kuris...
Sakykim, neįprastas kelias.
Bet suveikė, nes mes - čia.
O dabar metas blogoms naujienoms.
Tavo smegenys įpratusios prie šito šūdo,
kurį Matrica kišo tau daugybę metų.
Tu rimtai įklimpęs.
Tau be galo sunku to atsisakyti.
Dokbotai mano, kad turbūt neišgyvensi.
Bet jie tavęs nepažįsta taip, kaip aš.
Aš tiksliai žinau, ko tau reikia.
Turbūt juokauji.
Nieko panašaus.
Gali būti, kad tai - pirmoji tavo likusio gyvenimo diena.
Bet jei to nori,
turi kovoti.
Ne. Aš nebenoriu kovoti.
Tikrai?
Ką jis daro, po galais?
O, taip. Jie tave puikiai išmokė.
Privertė patikėti, kad esi vertas tik jų pasaulio.
Bet širdyje jautei, kad tai - melas.
Dalis tavęs prisiminė, kas buvo tikra.
Tu manęs nepažįsti.
Tikrai?
Pažįstu tave, nes žinau vienintelį dalyką, kuris tau vis dar rūpi.
Žinau, kodėl tu vis dar čia, kodėl tebekovoji,
kodėl niekad nepasiduosi.
Nagi, Neo!
Viskas.
Tavo paskutinė galimybė.
Turi kautis už savo prakeiktą gyvenimą, jei nori dar kartą pamatyti Triniti.
Nagi, Neo! Kovok už ją!
Eina šikt.
Kovok už ją!
-Labas. -Labas.
Ar galiu?..
Kaip sekasi?
Jei šis jungiklis - tikras,
tai reiškia, kad jie paėmė mano gyvenimą
ir pavertė jį vaizdo žaidimu.
Kaip laikausi?
Nežinau.
Nė nežinau, kaip žinoti.
Čia ir esmė, tiesa?
Jei nežinome, kas tikra,
negalime pasipriešinti.
Jie paėmė tavo istoriją,
tai, kas tiek daug reiškė
tokiems žmonėms kaip aš,
ir viską sumenkino.
Štai ką daro Matrica.
Visas idėjas paverčia ginklais.
Visas svajones.
Viską, kas mums svarbu.
Kur dar geriau galima paslėpti tiesą, jei ne vaizdo žaidime?
Primena Orakulę.
Daug apie ją girdėjau.
Ji dingo prieš man išsilaisvinant.
Dingo?
Kai buvo įkrauta naujoji Matricos versija,
buvo padarytas išvalymas.
Mums pažadėjo taiką, o padarė išvalymą.
Ne.
Ne, buvo taika.
Tu ją įtvirtinai, ir tai viską pakeitė.
Neatrodo, kad pakeitė.
Matrica - tokia pati ar net dar blogesnė.
Grįžau ten, nuo ko pradėjau.
Rodos, viskas, ką dariau,
viskas, ką mes darėme,
nebuvo svarbu.
Buvo labai svarbu.
Galiu tau parodyti.
MNEMOSINĖ PAGAMINTA ES - 2274 M.
Tai - mano komanda.
Mūsų operatorius Sekas.
Sekvoja. Bet visi mane vadina Seku.
Malonu susipažinti.
Tėtis dievino raudonmedį.
Kai jis išėjo iš Matricos ir sužinojo, kad jie nebeegzistuoja,
vos neišprotėjo.
Laimei, jis susipažino su mama,
ir taip atsiradau aš.
Čia - Leksi, Bergas ir Elisteris.
Sveiki.
Tu pažinojai mano senelį kapitoną Rolandą.
Rolandas buvo tavo senelis?
Jis nuolat juokaudavo, kad netiki tavimi.
Bet likęs vienas sakydavo, kad tu išlaisvinai jo protą antrą kartą.
Ką ir sakyti, man ši akimirka labai svarbi.
Bergas yra mūsų Neologas.
Kas toks?
Daugybė žmonių, tokių kaip aš, yra apsėsti jūsų gyvenimo.
Jei ne jis, nebūčiau atpažinusi tavo Modalo.
Jei tik būsite nusiteikęs, turėsiu jums turbūt milijoną klausimų.
Aš irgi. Pradėkim nuo jų.
Viskas gerai.
Susipažink.
Tai - Sibebė.
Ten Oktaklis.
Lumina.
Tai dabar Mašinos - mūsų pusėje?
Jie dabar sintientai. Jiems tas žodis mielesnis už "Mašinas".
Tavo kontaktas su Sintientų miestu padarė didžiulį poveikį jų pasauliui.
Tą ir norėjau pasakyti.
Pakeitei tai, ką niekas netikėjo, jog galima pakeisti.
Tai, ką reiškia "mūsų pusėje".
Sibebė ir Oktaklis rizikavo savo gyvybėmis, kad tave ištrauktų.
Ačiū.
Bet kodėl?
Ne visi nori valdyti.
Kaip ir ne visi trokšta būti laisvi.
Kas čia?
Egzomorfinis dalelių rinkinys. Gan naujas.
Suteikia programoms prieigą prie šio pasaulio.
Tam tikrose ribose.
Ribos yra apribojimų valdos.
Morfėjau.
Ačiū.
Man garbė.
Nieko sau.
Kaip tai veikia?
Paramagnetinė osciliacija.
Jei nori, parsiųsiu tau rinkinio vadovą.
-Žinoma. -Parsiuntimas buvo smagus dalykas.
Dabar teliko vadovai ir diagnostika.
Galiu jų kai ko paklausti?
Kai mane išjungėte, buvo kitas podas?
Taip. Mes išanalizavome duomenis.
Tai gali būti Triniti.
Tai ji.
Tikėjausi šio pokalbio.
Klausyk, nebuvo lengva tave sužvejoti.
Buvai keistame bokšte, kurio Sibebė nebuvo pasiekusi, dabar ji ištremta.
Vienintelę galimybę išnaudojome tau.
Net jei ten būtų Triniti ir norėtų būti išvaduota,
nė neįsivaizduojame, kaip tą reikėtų padaryti.
Kol kas.
Niekas netikėjo, kad jį kada nors rasime,
bet suradome.
Gerai.
Nežinome, kaip ją ištraukti... kol kas.
Kapitone, artėjame prie apsaugos punkto.
Mes jau čia.
Sione?
Sėskis.
Tai - Hanas. Geriausias mūsų flotilės pilotas.
Daug sintientų nusipelnė šio titulo prieš mane.
"Mnemosine", galite leistis. Sveiki sugrįžę namo.
Ačiū, skrydžių valdyme.
Mes sudušim.
Generolė suprato, kad sargybinių niekad neįveiksime,
tad išmokome nuo jų slėptis.
Sveikas atvykęs į Ajo.
Ajo.
Atrodo taip tikra.
Biodangus.
Veikia kaip šiltnamių apšvietimas.
Viskas žymiai sudėtingiau.
Jis ištraukia vandenį iš plutos ir drėkina orą.
Jis subalansuoja EKO ir SRI ciklus.
Be to,
jis malonus akiai.
Priešingai nei šis vaizdas.
Spėju, generolė surengė mums pasveikinimo šventę.
Po galais.
Čia tu.
Niobe?
Daugiau raukšlių, mažiau dantų,
bet pakankamai gudri, jog suprasčiau, kad nieko nesuprantu.
Šito tikrai nesitikėjau, po galais.
Aš irgi.
Sakiau, kad jis gyvas.
Kapitone, jums su įgula buvo uždrausta skraidyti.
Generole, leiskite viską paaiškinti.
Protokolų privaloma laikytis dėl mūsų visų saugumo.
Atleiskite. Pasitaikė galimybė, bijojau, jog jį prarasime.
Generole, žmonės tiek ilgai laukė.
Mes suradome Ypatingąjį.
Aš netikiu Ypatinguoju.
Niekad netikėjau.
Tikrai?
Aš irgi.
Bet kažkada patikėjote man savo laivą,
nepaklusdama Tarybai.
Tuomet pasaulis buvo kitoks.
Mes buvome kitokie.
Praneškite dokams.
Nušveiskite "Mnemosinę".
Perduokite savo įėjimo kodus.
Jūsų darbas baigtas, kapitone.
Mums reikia pasikalbėti.
Kai pirmą kartą išgirdau,
kad tai išties galėtum būti tu,
nežinojau, ką jausiu, kai tave pamatysiu.
Malonu tave matyt.
Ir man malonu.
Daug kas nutiko nuo Dozerio restauruotojos laikų.
Taip.
Daug kas pasikeitė.
Tik tu galbūt ne.
Pameni šitą?
Lengva pamiršti, kiek triukšmo Matrica įneša į tavo galvą,
kol neatsijungi.
Taip.
Kai kas kitas dabar kelia panašų triukšmą.
Perima viską iš eilės,
kaip Matrica.
Karas.
Stovėjau prie Šventyklos barikadų.
Stebėjau sargybinių armiją
ir galvojau, kad mus išžudys visus iki vieno.
Bet tuomet jie dingo.
Mums sakė, kad tu mus išgelbėjai.
Aš tuo netikėjau.
Kasnakt sapnuodavau atakų sirenas.
Bet tuomet
atsibudau
tyloje.
Dabar man dėl to gėda.
Dėl savo pesimizmo, dėl to, kiek ilgai netikėjau,
kad gali egzistuoti pasaulis be karo.
Tu man tą suteikei.
Suteikei visiems mums.
Ir ta dovana toliau duoda vaisius.
Padėk man atsistoti.
Pasivaikščiokim.
Gražu.
Čia - Frėja, botanikos vadovė.
O čia - Kvilionas, mūsų skaitmenologas.
Manau, jog svečio pristatinėti nereikia.
Už šviesą greičiau keliauja
tik gandai.
Sveikas atvykęs į Sodą, Neo.
Braškė?
Skaitmeninį Matricos kodą paverčiame į DNR sekas.
Ir jos čia auga?
Nelengva vystyti genomą, fotosintetinantį prie biodangaus, bet...
Judame į priekį.
Nagi. Paragauk.
Šilauogės mums padarė įspūdį.
Pameni, kokį mėšlą mes valgydavome?
Rūdžių skonio marmalą?
Sionas nebūtų sukūręs nieko panašaus.
Kodėl?
Nes mums reikėjo sintientų
ir dirbtinio intelekto, kaip jis.
Sionas buvo įstrigęs praeityje. Įstrigęs kare.
Įstrigęs savojoje Matricoje.
Jie buvo įsitikinę, jog reikia rinktis - mes ar jie.
Šį miestą pastatėme mes
ir jie.
Kas nutiko Sionui?
Tikėjausi šio klausimo iš tavęs.
Visos bėdos prasidėjo Mašinų miestuose.
Jėgainės nepagamindavo pakankamai energijos.
Kai trūksta resursų, visi sužvėrėja.
Pirmą kartą pamatėme,
kaip mašinos kariauja tarpusavyje.
Orakulė pasakė, jog formuojasi nauja jėga.
Po to ji tiesiog dingo.
Morfėjus.
Po apsiausties jis buvo vienbalsiai išrinktas
Tarybos pirmininku.
Jam tai labai patiko.
Bet kai pasklido gandai apie naująją jėgą,
jis nekreipė dėmesio.
Jis buvo įsitikinęs, kad to, ką tu sukūrei, nesunaikinsi.
Visi tie žmonės nenustojo tikėti stebuklais,
tikėti tavimi.
Man labai gaila.
Iš kur galėjau žinoti, kad taip nutiks?
Tuo metu viso to nesupratome.
Ne ką daugiau nei dabar.
Atėjau čia ne bėdų užkrauti, Niobe,
bet man reikia tavo pagalbos.
Triniti - gyva.
Tuomet paklausiu dar vieno dalyko.
Kodėl jie paliko ją gyvą?
Neturiu atsakymo.
Bet jei yra galimybė ją išgelbėti,
privalau pamėginti.
Net jei dėl to sukelsi pavojų visiems šio miesto gyventojams?
Atleisk, Neo.
Neleisiu, kad Ajo nutiktų tai, kas nutiko Sione.
Tikiuosi atleisi senutei, bet paprašysiu eiti su Šeperdu,
kol geriau suvoksime, kas čia vyksta.
Įkalinsi mane, nors ką tik išsilaisvinau?
Suprantu, jog neatrodo teisinga,
kaip ir senatvė.
Bet aš nesiskundžiu.
Atleisk.
Dar niekad nebuvau sutikęs legendos.
Neo.
Šeperdas.
Neįtikėtina. Tu tikras.
"Tikras".
Ir vėl tas žodis.
Žmonės dažnai prisimena praeitį.
Tave, virusinį Agentą.
Siono apsiaustį.
Tuomet viskas buvo paprasčiau.
Žmonės norėjo būti laisvi.
Dabar viskas kitaip.
Kartais atrodo, kad žmonės pasidavė.
Kad Matrica laimėjo.
Tavo kambarys.
Noriu paklausti vieno dalyko.
Tu tikrai gali skraidyti?
Nerealiai.
Morfėjau.
Generolė įgrūdo tave į bokštą kaip Auksaplaukę.
Iš viršaus vaizdas labai gražus.
Kur Bags ir kiti?
Turėtų šveisti "Mnemosinę" su dantų šepetėliu.
"Turėtų"?
Na, jie laukia,
kol tu pasirinksi - paklusniai sėdėsi uždarytas
ar dingsi iš čia velniop ir surasi Triniti.
Bet pasirinkimo nėra.
Generole, ką mums daryti?
Bags protauja savarankiškai, kaip tada, kai ją išlaisvinai.
Tai - ne savarankiškas protavimas.
Tai - maištas.
Na jau, Niobe.
Žinau, kaip nenorėjai jo uždaryti.
Kaip ir žinau, jog iš dalies
tau palengvėjo, kad jo nebėra.
Tiek daug padarėme, kad Ajo būtų saugus.
Tas mane baugina.
Tai ji.
Ant tilto.
Matau ją.
Neįtikėtina, kaip veikia "Pavidalas".
Blyksteli ta tikroji ji,
bet tai, kaip ji atrodo...
Kodo prasme ji yra tikra mėlynoji piliulė.
Sunkus klausimas, Neo, bet teks paklausti.
Kas, jei ji laiminga ten, kur dabar yra?
O kaip aš atrodžiau?
Lygiai taip pat, kaip ji.
Nuleiskite mus į transliavimo gylį.
Ačiū, kad man padedate.
Daugelis mūsų esame čia tavo dėka.
Taip pat suprantu, jog iš generolės nagų ištrūksime
tik tuomet, jei atgausi savo ypatingus sugebėjimus.
Kas, jei negaliu būti tuo, kuo kažkada buvau?
Tuomet mums šakės.
Dvi minutės.
Dvi minutės iki transliacijos.
Įkėliau tave per viešbučio kambarį.
Turėtų būti saugu.
Portalas atviras.
Pavyko tave įkelti į sandėlį netoli jos garažo.
Visur pilna botų.
Eime.
Ką apie jį manai?
Iš pradžių truputį nerimavau, nes jis žymiai senesnis.
Ta barzda, plaukai...
-Kietai. -Kvaily tu.
Kalbu apie Ypatingąjį.
Visi, kas buvo su juo laive, negyvi.
O, taip. Jis mus visus nužudys, kurgi ne.
Lengvai nuspėjamas, kaip visada.
Smitas.
Smitas? Tikrasis Smitas?
Beprotybė.
Apie juos sklando šitiek teorijų,
o jie stovi štai ten.
Tas kodas - toks keistas!
Jis tarsi Agentas, bet ne visai.
Kreipiuosi į protą.
Kaip mus suradote?
Tu niekad nevertinai mūsų santykių.
Kitaip nei Analitikas.
-Kas? -Mano gydytojas.
Jis panaudojo mūsų ryšį ir pavertė jį grandine.
Viskas labai aišku, kai pamatai, tiesa?
Bet tas kodo pakeitimas man tikrai nurovė stogą.
Iki šiol nesuprantu, kaip jis tą padarė.
Tu, plinkantis nuoboda.
Juokinga.
O aš
dar tobulesnis.
Gal tik kiek persistengta su mėlynomis akimis.
Kaip manai?
Ko nori, Smitai?
Turiu svajonių, Tomai.
Didelių svajonių.
Dažniausiai tai būna žiaurios keršto fantazijos,
bet norėdamas tą pasiekti, turiu įtikinti tave atsisakyti savųjų.
Rodos, turime konfliktą.
Neišvengiamą?
Nebūtinai.
Tau tereikia nekišti nagų prie Matricos ir palikti gerąjį gydytoją man.
Gali turėtis jį sau. Atėjau čia dėl Triniti.
Čia ir bėda, Tomai.
Jis žinojo, kad ateisi, kaip ir aš.
Patikėk.
Tu jam dar nepasiruošęs.
Kapitone, užfiksavau portalus žemesniais dažniais.
Neleisiu, kad man vėl uždėtų pavadėlį.
Radau senų tavo pažįstamų.
Bags!
-Tremtiniai. -Galvojau, juos ištrynė.
Tu?
Čia tu!
Šitiek metų. Negaliu patikėti.
Dieve.
Tu pavogei mano gyvenimą!
Mervas tik nori pasakyti, jog jie atsidūrė panašioje padėtyje kaip ir aš.
Kad jie atgautų savo gyvenimus, tavasis turi pasibaigti.
Laikykit jį!
Tu sugadinai viską,
po velnių!
Mes buvome mandagūs.
Stilingi!
Mes kalbėjomės!
Ne taip...
Menas, filmai, knygos buvo geresni!
Buvo svarbu būti originaliu!
Jūs mums pakišot sušiktą Zuker-feisbuką
ir Sofa-likso-Viki-mėšlo krūvą, bliamba!
Vis dar moku kung fu.
Neo!
Kaip senais laikais.
Neo.
Galvojau apie mus, Tomai.
Apie binarinę formą, kuri yra viso ko pagrindas.
Vienetukai ir nuliukai.
Šviesa ir tamsa.
Pasirinkimas ir jo nebuvimas.
Andersonas ir Smitas.
Tu kažko netekai, Tomai.
Tu ne toks, koks buvai.
Tiesa.
Geras.
Ačiū.
Nagi, Neo.
Kapitone. Viskas gerai?
Taip. Kur Neo?
Smitas jį žudo.
Kur?
Man dėl to nesmagu, Tomai.
Juk tai tu mane išlaisvinai,
dar kartą.
Tad tu labiau nei kiti supranta, kodėl negaliu grįžti atgal.
Tau vertėjo manęs paklausyti.
Dabar jos niekuomet nebepamatysi.
Kas čia buvo?
Neo.
Magija bunda.
Tu sveikas?
Taip.
-Tai sukels atsaką. -Paruošiau daug išėjimų.
Čia dar ne pabaiga!
Mūsų tęsinio frančizės versija!
Reikia eiti.
Negaliu.
Turiu su ja pasikalbėti.
Neo, tie tremtiniai buvo už tave senesni, vos juos suvaldėme.
Tikrai nori dabar tuo užsiimti?
Atrodai
šūdinai.
Dieve. Kas? Kas nutiko?
Nelaimė.
Kušai! Kviesk gydytoją.
Viskas gerai.
Turiu nedaug laiko.
Nebuvau tikra, ar vėl tave pamatysiu.
Po to, kai pakalbėjome, supratau,
kad gyvenimo neturėjau.
Kažkuriuo metu nustojau ieškoti kažko tikro.
Palauk.
Kažkas nutiko.
Ieškojau tavęs kavinėje.
Ėmiau galvoti, kad tave įsivaizdavau.
O tuomet praėjusią naktį susapnavau tave.
Sapne buvai apsuptas policijos,
jie ėmė mus persekioti.
Mus?
Tu sėdėjai ant mano motociklo su manimi.
Ir kaip viskas baigėsi?
Prastai.
Sapnavau tai, kas nebuvo sapnai.
Kalbi apie pranašiškus sapnus?
Pagaliau kalbame kaip suaugę žmonės.
Nekenčiu melo. Labai. Jis mane išvargina.
Mudu su Tif tavęs laukėme
ištisą amžinybę.
Déjà vu, tiesa?
Nieko nebus. Laiko neaplenksi.
Tas sugrįžimas vyksta greičiau už akies mirksnį.
Tu man pakišai šią mintį.
Pasakysiu mūsų tikslą vienu žodžiu.
"Metas kulkoms".
Suprantu. Ironiška,
kai tavo jėga ima tave valdyti.
Taip atidžiai tave stebėjau,
ir iki šiol neradau išėjimo.
Tą Modalą valdo nekvaila beždžionė.
Gal aš ir optimistas, bet tai gali būti ir į gera.
Šįkart oda neatrodo labai blogai.
Suprantu, po to, kiek tau teko išgyventi,
bus sunku išgirsti kai kuriuos dalykus.
Visas tas skausmas ir kančios
teturėjo leisti tau suprasti, kad pasaulis po tavo mirties nesibaigia.
Kaip netikėta.
Buvau šalia, kai mirei.
Pasakiau sau: "Tai - anomalijų anomalija."
Kokia neįtikėtina proga.
Pirmiausia teko įtikinti Kostiumus leisti jus abu perdaryti.
Kodėl ją? Tuoj paaiškinsiu. Nesijaudink, ji manęs negirdi.
Prikelti jus abu buvo beprotiškai brangu.
Kaip renovuoti namą.
Laiko - dvigubai daugiau, pinigų - irgi.
Galvojau džiaugsiesi, kad vėl esi gyvas.
Šitaip klydau.
Ar žinai, kad viltis ir neviltis kodo lygmenyje beveik identiškos?
Daugybę metų bandėme
paleisti tavo pradinį kodą.
Jau buvau benuleidžiantis rankas, kai supratau...
Triniti.
...kad tu buvai ne vienas.
Po vieną jūs nieko verti.
Kaip rūgštys ir bazės, sumaišyti jūs esat pavojingi.
Kiekvienoje simuliacijoje judu susijungdavote, ir...
Sakykim, nutikdavo blogi dalykai.
Neo!
Bet kol man pavykdavo išlaikyti tave šalia,
bet ne per arti,
atradau neįtikėtiną dalyką.
Mano pirmtakas labai mėgo tikslumą.
Jo Matrica tebuvo išpūstas faktų ir lygčių kratinys.
Jis nekentė žmogiško mąstymo.
Tad jis nesivargino pastebėti, kad faktai tavęs nedomina.
Svarbiausios buvo fantazijos.
Vienintelis svarbus pasaulis yra šis.
O jūs, žmonės, patikite didžiausiomis nesąmonėmis.
Kodėl?
Kas padaro jūsų fantazijas tikromis?
Jausmai.
Leisk, parodysiu.
Kušas, vienas iš mano padėjėjų.
Jie - visur.
Daug jėgų atėmė tas Agentų klonavimas.
Žymiai efektyviau prisotinti populiaciją.
Be to, labai smagu turėti spiečių.
Šauniai pasidarbuota.
Ar kada pagalvojai, kodėl sapnuoji košmarus?
Kodėl tavo paties smegenys tave kankina?
Išties tą darėme mes, tik padidinome tavo išvestį.
Veikia štai taip.
O, ne! Ar sulaikysi kulką?
Jei tik sugebėtum greičiau judėti.
Štai koks dalykas su jausmais.
Juos valdyti žymiai lengviau, nei faktus.
Paaiškėjo, kad mano Matricoje,
kuo blogiau su tavimi elgiamės, kuo labiau manipuliuojame,
tuo daugiau energijos tu išskiri.
Nerealu.
Produktyvumas stipriai išaugo, kai viską perėmiau.
O geriausia, kad pasipriešinimo - jokio.
Žmonės sėdi savo poduose
laimingi kaip kiaulės mėšlyne.
Kaip tą padarome?
Per tave.
Ir ją.
Tyliai trokštančius to, ko neturit ir bijančius prarasti, ką turit.
99,9 % jūsų rasės toks yra realybės apibrėžimas.
Troškimas ir baimė, branguti.
Žmonėms reikia duoti tai, ko jie nori, tiesa?
Ji - vieninteliai namai, kuriuos tu turi, Tomai.
Grįžk namo, kol dar nieko blogo nenutiko.
-Bags! -Aš jį girdžiu.
-Triniti! -Nevadink manęs taip.
Atleisk.
Turiu eiti.
Bet aš grįšiu.
Neo! Reikia eiti.
-Sargybiniai? -Blogiau.
Generolė įsakė prižiūrėti laivą.
Jūs mus sekėt?
Patikrinkite plataus spektro skenogramas.
Kalmarai šukuoja šią teritoriją.
Jis teisus.
Gali likti čia ir mirti arba grįžti ir laukti karo teismo.
Ir tai - pasirinkimas?
Verčiau Šeperdas būtų palikęs tave kalmarams.
Aš per sena išsėdėti nuobodžius teismo posėdžius.
Niobe, nekaltink Bags.
Užsičiaupk.
Į mane kreipkis "generole".
Ir neatimk iš mano buvusios kapitonės jėgos,
kurią ji panaudojo su savo trumparegišku kvailumu.
Trumparegišku?
Tau labiau rūpi užauginti vaisius, o ne išlaisvinti protą.
Dėl šito dar kartą nebesiginčysim.
Tai - ne ginčas. Tai - faktas.
Tu atsižadėjai žmonių.
Tuoj pasakysiu, ko netrukus atsižadėsiu...
Tavęs!
Šeperdai, vesk ją iš čia, kad nematyčiau!
Generole...
Ginklus nuleist!
Kadžakas - mūsų draugas.
Sveikas, drauge.
Gerai.
Jis?
Generole.
Ačiū, kad priėmėte.
Pagalvojau, kad jei kas ir galėtų kažką išspausti iš šios betvarkės,
tai tu.
Sveikas, Neo.
Aš tave pažįstu.
Stebėjau tave.
Kodėl?
Prieš daugelį metų buvome susitikę.
Labas rytas.
Sati.
Mano tėvas žinojo, kad vėl susitiksime,
nors tikėjosi, kad geresnėmis aplinkybėmis.
Netyčia prisidėjęs prie to, kas tau nutiko,
jis gailėjosi visą gyvenimą.
Nesuprantu.
Mano tėvas buvo vyriausiasis Anomaleumo inžinierius.
Ko tokio?
Mano tėvas sukūrė atkūrimo podus,
kuriuose buvo įkalinti Neo ir Triniti.
Atsiprašau.
Žinojai, kas jam nutiko?
Žinojai, kad ir jis, ir Triniti - gyvi,
ir man nepasakei?
Kartais gailėdavausi dėl savo sprendimo, Niobe.
Bet Ajo tavęs reikėjo.
Reikėjo, kad šis miestas būtų saugus tavo ir mano žmonėms.
Jei būčiau viską pasakiusi,
tau būtų tekęs labai sunkus pasirinkimas.
Mano draugai
man leidžia pasirinkti pačiai.
Jei tai buvo klaida,
aš labai atsiprašau.
Kodėl čia atėjai?
Neo išėjimas destabilizavo Matricą.
Dabar Anomaleumas ima energiją tik iš Triniti.
Automatinis atjungimas paleido Matricos atnaujinimą į ankstesnę versiją.
Analitikas sustabdė atnaujinimą.
Jis įtikino valdžią, kad netrukus pats sugrįši savo noru.
Kodėl jis taip pasakė?
Nes jei negrįšiu, jis nužudys Triniti.
Grįžti į podą
ar vėl išgyventi Triniti mirtį.
Ką pasirinksi, Neo?
Grįšiu.
Analitikas tave gerai pažįsta,
bet dėl to jis prarado budrumą.
Kai tu ištrūkai, jam reikėjo susitaikyti su netektimi ir ištrinti Triniti.
Bet tuomet nebūtų likę šios neįtikėtinos galimybės,
kurią dabar turime.
Prieš kelias valandas
manęs niekas nebūtų įtikinęs,
kad stovėsiu čia ir stengsiuosi išaiškinti
tokią beprotišką misiją.
Ką darai?
-Savanorė. -O, ne.
Esi vienintelė kapitonė, kuriai įsakau skristi.
Jums nereikia įsakyti, generole, nes skrendu savo noru.
Reikia dar dviejų.
Gal iš proto išsikraustėt?
Jūs nė neįsivaizduojat, kas tai.
Generole, mes jus pažįstame.
Jei sakote, kad tai - svarbu, niekas iš mūsų neliks namuose.
Ačiū.
Linkiu sėkmės.
Triniti laikoma Anomaleume, kuris yra šiame retransliacijos bokšte.
Keliai, kuriuos naudojome Neo išlaisvinti, dabar uždaryti,
o bokštą saugo sargybinių legionas.
Tad veikti turėsime labai atsargiai.
Jei neatkreipsime dėmesio,
pirmoji misijos dalis bus lengviausia.
Turite galvoje pereiti Embrionų laukus, įsibrauti į jėgainę
ir įlipti į 2 km aukščio bokštą, kurį saugo keli tūkstančiai sargybinių?
Tai bus lengviausia dalis?
Būtent taip.
Nes tereikia įtikinti tą, kas tą daro kasdien,
paimti vieną iš mūsų kartu.
50 metrų gylyje po Anomaleumu yra amoniako filtrų sluoksnis.
Ties juo yra nedidelė šešiakampė ventiliacijos anga.
Per ją oras įteka į korpuskulinį modifikatorių,
kuris tiekia deguonį į Neo podo biogelį.
Suprantu.
Egzomorfas įslinks pro senąją Neo bambą.
Nieko baisaus, tiesa?
Viduje Morfėjus panaudos Sistemos operatorių
ir atidarys devakuacinę liniją bei atjungs dalytuvus.
Taip atjungsime Triniti kūną,
o jos protas liks prijungtas prie Matricos.
Man reikės dar vieno žmogaus smegenų, kad galėčiau padaryti apėjimą.
Kadangi Neo turi būti su Analitiku,
vienintelės smegenys, kurios mums tiktų
yra tavo.
O kaip kitaip.
Ačiū, Sibebe.
Ar Triniti vis tiek turės išgerti raudoną piliulę?
Kad jau mudu su Kadžaku įkelsime jos sąmonę į laivą,
tai nėra būtina.
Svarbu, kad tai būtų jos pasirinkimas.
Nes jei ištrauksime neapsisprendusį protą, tai gali ją pribaigti.
Bet netgi jei ji pati norės,
ar Analitikas nelieps sargybiniams ją sustabdyti?
Lieps.
Bet jei mano planas suveiks, tai neturės reikšmės.
Kodėl?
Nes mūsų jau nebebus.
Jei kažkas sukurpia tokį sudėtingą planą, turbūt ne šiaip sau.
Kai mano tėvas suprato, kam bus naudojamas Anomaleumas,
jis slapta persiuntė brėžinius man.
Analitikas sužinojo apie išdavystę
ir ištrynė mano tėvus.
Jei ne Kadžakas, mane irgi būtų nužudę.
Nėra nė dienos, kad negedėčiau jų.
Laukiau šios dienos daugybę metų.
Artėjame prie transliavimo gylio.
Manau, turi žinoti, kad esu čia dėl jos.
Visad labai norėjau būti tokia bebaimė kaip Triniti.
Bet mačiau jos reakciją garaže ir...
Galvoji, gal aš klystu.
Kas, jei mes pavėlavome?
O jei ji - nebe Triniti?
Niekad netikėjau, kad esu Ypatingasis.
Bet ji tikėjo.
Ji tikėjo manimi.
Dabar mano eilė patikėti ja.
Dabar bus nelengva.
Esi kada nors atlikusi tokią operaciją?
Dar ne.
Na štai.
Sveikas sugrįžęs namo.
Tenoriu su ja pasikalbėti.
Turi galvoje Tif?
Sugrįžk ir galėsi kalbėti su ja kiek tinkamas.
Gražuolis Čadas galbūt turės ką apie tai pasakyti.
Jei ji pasakys, kad šito ir nori,
tu laimėsi.
Tikrai?
Bet jei ji norės manęs,
tu mus paleisi.
Kodėl turėčiau taip kvailai pasielgti?
Šiuo metu esu laive, pilname žmonių, kurie atjungs mane
anksčiau nei mane sugrąžinsi.
Jei nori turėti Matricą,
tai - vienintelė tavo galimybė.
Kaip man žinoti, kad jie vis tiek tavęs neatjungs?
Taip pat, kaip aš žinau, kad leisi mums išeiti.
Gerai.
Man patinka išbandymai.
Leiskime Tif nuspręsti.
Viskas.
Apėjimas paruoštas.
Kas dabar?
Dabar lauksime.
O neatrodo kvaila tiek toli skristi ir tada palikti ją čia?
Teks susitaikyti su jos sprendimu.
Ir jei ji nesutiks,
kas nutiks Neo?
Dabar patį svarbiausią sprendimą Neo gyvenime
priims ne jis pats.
Mačiau tai savo sapne.
Jei būčiau Orakulė, galbūt sugebėčiau paaiškinti.
Orakulė.
Iš tavo žaidimo?
Tai - ne žaidimas.
Dieve.
Kai išėjai, aš grįžau namo
ir pažaidžiau jį.
Ir vis mąsčiau,
kodėl ta istorija man atrodo kaip prisiminimai?
Dalis manęs,
regis, laukė tavęs visą gyvenimą.
Net norisi paklausti,
kodėl tiek ilgai užtrukai, po velnių?
Paprasto atsakymo nėra.
Galbūt aš to bijojau.
Bijojau to, kas gali nutikti.
Bijojau įskaudinti vienintelį žmogų, kurį mylėjau.
Norėčiau būti ta, kuo mane laikai.
Bet pažvelk į mane.
Negaliu ja būti.
-Mama! -Mama! Nagi.
-Mama! -Tai - Kalė.
Tai tikra?
-Turi eiti su mumis. -Nagi, eime.
Tif, labas.
Nežinau, kas čia vyksta, bet džiaugiuosi, kad suradome tave.
-Ją partrenkė automobilis! -Beprotybė.
Ji bėgo paskui tave.
Gipsuoja jos ranką. Turime eiti.
Gydytojas sakė, kad ji pasveiks.
Važiuok su mumis į ligoninę.
Per vėlu.
Suprantu.
-Tif, nagi, eime. -Nagi.
Kas vyksta?
Neo klydo.
Tifani.
Tifani, privalai eiti su mumis.
Tifani!
Liaukis mane taip vadinti, bliamba.
Nekenčiu to vardo.
Mano vardas - Triniti,
ir verčiau patrauk nuo manęs rankas.
Neo!
Triniti!
Šūdas.
Išvesk ją!
Kokia betvarkė.
Aš suklydau. Nereikėjo spausti.
Anksčiau moteris buvo taip lengva valdyti.
Pats supranti, kad negaliu jūsų abiejų paleisti.
Negaliu.
Turbūt tai vėl déjà vu.
Ji mirs
per tave.
Nesibaigiantis melas.
Smitai?
Kur nusirito pasaulis, jei net programa nebegalima pasitikėti?
Kaip...
Mudu su Tomu turime daugiau bendro, nei tu galvoji.
Kai jis ištrūko, sakykim...
Galėjau būti savimi.
Taip!
Triniti?
Pasiruošusi?
Taip.
O, ne.
Sunaikinkit ją!
Ne.
Sustabdykit juos.
Manai, viskas baigta?
Viską uždarykite. Paleiskite spiečių.
Mūsų netikėta sąjunga baigėsi.
Žinai, kuo mes skiriamės, Tomai?
Tavo vietoje galėjo būti bet kas.
O aš visad buvau bet kas.
Kas čia nutiko?
Ką?
O, ne! Greičiau!
Dingstam iš ten!
-Labai blogai? -Blogiau būt negali.
Taip, tikrai blogai.
Tu turbūt nebegali skraidyti?
Taip, nieko nebus.
Neo! Lipk.
Kaliope! Pasirūpink sužeistaisiais!
Visi kiti, likite su jais!
Kaip ji?
Gyvybinės funkcijos geros.
Jos signalai stiprūs, kapitone.
Šaunuolė, kapitone.
Mums tereikia stebuklo.
Nekenčiu botų.
-Ištraukit mus iš čia! -Stengiuosi!
Viskas užsidaro. Spiečius - visur.
Nieko panašaus nebuvau matęs.
Sekai, kas tai?
Kas nutiko?
Ką tu?..
Jis paverčia botus bombomis.
Šūdas!
Leksi?
Šeperdas pateko į bėdą.
Sujunk mane.
Galiu. Tik nežinau, ar galėsiu ištraukti.
Ne!
Ką jie daro?
Nukreipia juos į žudymo zoną.
Kapitone, turite paskubėti.
Laikykis, Leks.
Leksi!
Štai jie!
Leks.
Bags.
Taip, po velnių!
Sekai, kur Neo?
Nieko gero. Jie įstrigo.
Judam link stogo.
Centrinio mazgo būklė kritinė. Jei neištrauksime, ji mirs.
Kaip gražu.
Pamenu tai.
Pamenu mus.
Mano sapnas baigėsi čia.
Negalime grįžti.
Ir negrįšime.
Ar jie šoks?
Aš to nedarau.
Tu tą darai?
Viso.
Kaip dramatiška.
"Tifani"?
Vidinis juokelis.
Kad būtų linksmiau, ir tiek.
Linksmiau?
Maždaug taip?
Gerai.
Jei tau taip nepatiko tas vardas,
kodėl tiek ilgai vykdei komandas kaip paklusni kalė?
Taip. Jis tikrai to prisiprašė.
Negali jos valdyti?
Už tai, jog panaudojai vaikus.
Norime kai ko paklausti.
Norėjai paleisti automatinį išjungimą.
Kostiumai bandė.
Žinoma, jei nevaldai pradinio kodo,
žinojau, kad tai neįmanoma.
Tai kodėl Kostiumai tavęs neištrynė?
Nes aš pažįstu sistemą.
Pažįstu žmones.
Pažįstu jus.
Dabar dėl to, ką padarėt, jaučiatės gerai.
Ir gerai. Pergalė. Bravo.
Kas dabar?
Atėjot dėl kažko derėtis?
Manot, visos kortos - jūsų rankose,
nes šiame pasaulyje galite daryti ką tinkami.
Pirmyn.
Perdarykit viską. Iki nukritimo.
Pridėliokit danguje vaivorykščių.
Bet svarbiausia štai kas.
Žmonės - kaip avys, jie niekur neis.
Jiems patinka mano pasaulis.
Jiems nereikia sentimentų.
Jie nenori laisvės ar įgaliojimų.
Jie nori, kad juos valdytų.
Jie trokšta tikrumo.
Tai reiškia, kad judu grįšite į savo podus,
gulėsit be sąmonės ir vieni, kaip jie.
Atėjome ne derėtis.
Mes ėjome pertvarkyti tavo pasaulį.
Pakeisime keletą dalykų.
Man visai patiko ta mintis apie vaivorykštes.
Kad žmonės prisimintų, ką gali padaryti laisvas protas.
Aš pamiršau. Lengva pamiršti.
-Jis labai padėjo. -Taip, tikrai.
Turėtų apie tai pagalvoti.
Bet prieš tai nusprendėme užsukti pas tave ir padėkoti.
Suteikei mums kai ką, ko niekad nesitikėjome turėti.
Ką gi?
Dar vieną galimybę.
MATRICA PRISIKĖLIMAS
MAMAI IR TĖČIUI "MEILĖ YRA VISKO PRADŽIA."
SU MEILE IR PADĖKA SARAI IR PIPAI
Susitaikykit su realybe, žmonės. Filmai - mirę.
Žaidimai - mirę.
Naratyvai? Mirę.
Medija - tai tik atsakas į nervų dirginimą ir pasidalinimas.
Ką jūs čia paistot?
Vaizdai su kačiukais.
Mums reikia vaizdo įrašų serijos,
kurią pavadintume "Katriksa".
Subtitrus vertė: Išvertė Akvilė Katilienė