En av de viktigste avgjørelsene du noensinne vil ta
er hvem du skal tilbringe livet med.
Hvem de er.
Hvem du er når dere er sammen.
Og om det er den du virkelig vil være.
Knull meg.
Eventyr går i oppfyllelse.
Men noen ganger må man gjennom helvete for å komme dit.
Vent litt. Vent.
- Kom igjen. - Nei! Bare...
Ikke gjør det.
Jeg kom til deg for seks måneder siden med en ring.
Med en drøm om et liv.
Og du sa nei.
- Jeg vet det. - Nei, det gjør du ikke.
Det tok alt jeg hadde å komme over deg.
Jeg måtte...
Jeg måtte begrave alle følelsene...
...bare for å overleve.
Og nå...
...er det for sent.
Jeg har møtt noen.
Gigi.
Hun er...
Hun er modell.
Selvfølgelig.
Og hun er gravid.
Vi skal stifte familie.
Jeg kan...
...endelig gjøre det godt igjen.
Være mannen du ville at jeg skulle være.
Bare med en annen.
Du.
Herregud.
Dette er så flaut.
Jeg skulle ikke ha kommet.
Jeg har prøvd å glemme deg og denne...
...delen av meg i flere måneder.
Og så så jeg deg på Sashas bokarrangement og...
Hvilket arrangement?
I ettermiddag i paviljongen.
Nei. Jeg var ikke der, Billie.
Jo, det var du.
Jeg så deg.
Herregud.
Hva med Cooper?
Hva var planen din?
Skulle du skjule det for ham?
Jeg vet ikke.
Jeg antar det.
Det er ikke deg.
Eller den du vil være.
Glem meg, ok?
Glem oss.
Du har et valg å ta.
Nei, jeg bør bare dra hjem
og late som om dette aldri har skjedd.
Eller ikke.
Du er fryktløs, Billie Mann.
Det må du huske.
Og bestemme deg for hva du vil med livet ditt.
Billie?
Kom igjen.
- Hei. - Du er tilbake!
Selvsagt!
Og jeg er utslitt.
Men jeg har med forsterkninger.
Ja.
Og du har en sofa.
Jeg har endelig pakket ut av eskene,
som betyr at dette virkelig skjer.
Dette er livet mitt nå.
Tre dager i uka er du ikke i Connecticut med ungene.
- Takk. - Hei.
Tid for deg selv er en av fordelene med skilsmisse.
Det sier i alle fall DILF-en jeg bodde med i San Fran.
Du må på bokturné.
En elsker i hver by suger ikke.
Jeg må skrive en bok først.
Nå har du tid.
Vi må få deg ut av leiligheten
og tilbake på banen.
Ok.
Herregud.
Kom deg inn hit.
De klærne er skitne.
Jeg har ikke vært ute.
Sier du det?
Det har gått flere måneder.
Du må slutte å straffe deg selv.
Ta på deg ordentlige klær.
Kanskje litt lipgloss.
Finne vårt nye lokale sted å henge.
Jeg vet ikke, Sash.
Det gjør jeg.
Og jeg har nyheter.
Gjett hvis bestselgende bestevenn
skal intervjues direkte på riksdekkende TV i morgen
av selveste Soledad O'Brien?
- Nei. - Jo!
Hva?
Skål, kjære.
Ja.
Nei. Hva er det? Fantomdiamanten?
Savner du den gylne renneløkken den hadde blitt?
Det er bare rart.
Det er ikke rart.
Det er akkurat som i gamle dager.
Vi er de flotteste damene her,
og mange menn ser på oss.
Som ham.
- Og ham. - Slutt.
- Og ham og ham og ham. - Det holder. Ikke... Slutt!
Nei.
Du har ingenting å føle skyld for.
I så fall
la meg bare gå og knulle nå.
- Oi... - Rolig nå.
Jeg beklager.
Herregud. Her. Nei, jeg ordner det.
Herregud.
Går det bra?
Ja, perfekt. Jeg trenger ny nese uansett.
Tror du den er brukket?
Jeg vet ikke.
Kan du ta en titt?
Hva tror du?
Jeg tror det går bra.
Kan jeg få forsikringsinformasjonen din bare i tilfelle?
Jeg har ganske høy egenandel. Det er kanskje bedre å bare betale.
Ha en fin kveld uansett. Jeg beklager virkelig.
Hva heter du?
Jeg er aldri så langt nord i byen,
men kompisen min spiller på The Beacon, så vi stakk innom.
Nå tror jeg jeg vet hvorfor.
Herregud. Hvorfor?
Fordi det er skjebnen?
La meg spandere en drink, så finner vi ut av det.
Ok. Vel...
Jeg har allerede en drink, så...
Faktisk...
Problem løst.
Hun heter Billie, forresten.
Hyggelig å treffe deg, Billie.
Hyggelig å treffe deg...
Majid.
- Majid. - Det er persisk.
Og du?
Ja.
Halvt.
Faren min.
Jeg er smigret.
Men tror tydeligvis ikke noe særlig på skjebnen.
Jeg tar bare en drink med en venn.
Jeg er ikke...
Tilgjengelig?
Jeg tenkte du var for sexy til å være singel.
Så hvem er den heldige?
Du er tilbake.
Du er fortsatt våken.
Bra.
Vi må ta en prat.
Jeg sa jo at alt var i orden...
...og jeg håpet på det, men sannheten er...
...at det ikke er det.
Er dette din måte å forklare hvor du har vært i hele kveld?
Jeg traff Brad.
Sier du det?
Jeg har en sporer på mobilen din, Billie.
Hva?
Jeg visste at du ville gå tilbake.
Dette handler ikke om Brad.
Det handler om meg.
Om oss. Om ekteskapet vårt.
Det er stort sett over, eller hva?
Det må vi finne ut av.
Gi deg.
Jeg skulle forlatt deg for seks måneder siden,
men kjæresten din overtalte meg til å bli.
Han sa at du ville ha meg, men det er jo ikke sant.
Jeg ville at det skulle være sant.
Grunnen til at det har fungert de siste seks månedene,
er at jeg tok skylden for alt helt opp til det med Trina.
Cooper, jeg vil være ærlig
med både meg selv og deg om hvem jeg er og hva jeg vil.
Og jeg vil at vi skal kunne snakke om det.
Vi burde gå i terapi.
Faen ta terapi.
Og faen ta deg.
Ok. Cooper.
Det mener du ikke Cooper. Jeg vet at du er opprørt...
Nei.
Jeg...
Jeg er bare ferdig.
Det er ingen fyr.
Heldig eller ei.
Heldig for meg, da.
Nei.
Vet du hva?
Drit i det.
Du vil ikke gå ut med meg.
Jeg er bare kaos nå. Jeg har ødelagt livet mitt.
Det er på en måte utilsiktet,
men hvis jeg skal være helt ærlig, var det helt med hensikt.
Jeg har to små barn. Jeg er midt i en fæl skilsmisse.
Men enda verre
lengter jeg etter min store kjærlighet, som er med en annen nå.
En jævla modell.
Og de skal ha barn.
Så jeg må finne ut av hvordan jeg skal gå videre,
men problemet er at jeg aldri kommer til å gjøre det.
Du er noe for deg selv.
- Folk sier det. - Nei.
Jeg liker det.
Vanligvis må det tre stevnemøter til
før man kommer frem til hva som egentlig foregår.
Er det den nye tre stevnemøte-regelen?
På dette punktet i livet... føles det mye bedre å hoppe over dansen.
Å komme til saken.
Ikke at jeg ikke liker å danse.
Jeg ser frem til å danse med deg, Billie.
Ok.
Du er sprø. Vet du det?
Ikke alt må gi mening for å gi mening.
Dessuten er tiden etter at man ødelegger livet...
...vanligvis den mest spennende.
Tro meg.
Hva betyr det?
Bare at...
...det som virket som den verste dagen i livet ditt...
...kan ha vært den beste.
Ok.
Takk, men jeg er doktorgradskandidat i psykologi,
som betyr at jeg drukner i aforismer om hvordan kriser bygger motstandskraft.
"Fremtiden er i deg." "Skap din egen morgendag."
Det er alt jeg tenker på.
Kanskje det er problemet.
For mye tenking.
Gi meg mobilen din.
Unnskyld?
Det er slik ungdommen gjør det nå for tiden.
I morgen kveld.
Klokken 20.
Jeg vet om et bra sted i The Village.
La meg ta deg med ut.
Så du kan tenke på noe annet.
Ok?
Kompis.
Vi er klare.
Skjebnen.
Ja.
Sånn skal det være!
Jeg skal ut!
Kom igjen, jenta mi!
Pappa?
Hva skjer, kompis?
Olga trenger deg nede.
Ok. Jeg kommer.
Går det bra?
Hvor lenge skal Olga bo hos oss?
En stund.
- Hun hjelper virkelig til. - Jeg vil at mamma skal komme hjem.
Hun kommer i morgen.
Vi bytter på, ikke sant?
Jeg vil at vi skal være sammen som en familie.
Jeg vet det, kompis.
Hei, Olga. Hva skjer?
Dette.
Ellary!
Herregud. Kom hit, jenta mi.
Kom til pappa, Els.
Kom hit. Se på deg!
Kom hit.
Kom hit!
Du er så flink!
Se på deg.
Jeg sender Billie videoen.
Flott.
Ekteskap er ikke for alle.
Det viktige er at vi stiller spørsmål ved alt.
Tester antagelsene våre og det som har kommet fra dem.
Kunne du tenkt deg å selv være gift?
Jeg ble faktisk nylig fridd til,
men takket nei.
Ekteskap er ikke rett paradigme for meg.
Boken er ikke akkurat en guide.
Langt ifra.
For meg er å ha alt å gjøre hva jeg vil, når jeg vil
og med hvem jeg vil.
En selvstendig kvinne.
Livet ut.
Sasha Snow.
Det tredje veien.
Kjøp den, les den, lev den.
Dette er den nye verdensordenen, damer, og jeg liker den.
Vi er straks tilbake.
Og vi er av. Tilbake om tre med været.
- For en glede. - Jeg er en stor fan.
Takk.
Det var bedre enn jeg hadde forestilt meg.
Ikke sant?
Jeg er helt utenfor kroppen min.
Å, gud, Sash.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg så høyt.
Du klarte det. Alt vi snakket om på college,
alt vi drømte om.
Ganger omtrent tusen.
Og du ser fantastisk ut.
-Å, helvete. - Nei, jeg tar det.
Hei, Billie.
Hei, Kam.
Her.
Du har lommetørkle.
Seriøst?
Noe jeg plukket opp i villmarken.
Man vet aldri når man trenger en årepresse.
Hva gjør du her?
Jeg blir også intervjuet.
Jeg skaper bevissthet rundt krisehjelp i Kongo.
Du tuller.
Nei, jeg sluttet på Cleveland-klinikken.
Nå driver jeg en internasjonal medisinsk ideell organisasjon.
Det liberale i meg tok visst overhånd.
Jeg visste ikke at du var i Cleveland.
Hvor lenge er det siden? Sytten år?
La meg ta deg med på middag. Jeg forteller deg alt.
Seriøst?
Kom igjen.
Du er jo ikke gift. Du fortalte hele USA at du sa nei til et frieri.
Har en fyr tatt deg i mellomtiden?
Ikke akkurat.
Strålende.
Vi er klare, dr. Evans.
Takk.
Jeg sender en bil.
Pust.
Jeg puster.
Dette er skjebnen.
Han er tilbake og liker deg fortsatt,
og du er på et helt annet sted i livet, så dette er perfekt.
Kanskje det var meningen.
Cooper.
Francesca.
God morgen.
Å, helvete.
Hei, folkens.
Ny kaffebar på 22.
Verdt turen.
Gleder meg til å prøve.
Fy faen!
Det er lenge siden jeg så noen ha seg kl. 09.
- Du gjorde det, hva? - Dev.
Ja, det gjorde du.
Jeg visste det.
Jeg visste at noe foregikk. Det var ingen gråtende telefoner,
ingen desperate kvelder med gråting i ølen.
Jeg tenkte at du knullet noen. Jeg håpet at det var henne.
Så romantisk.
Si meg: Er det like hett og vellystig som jeg antar?
Det er bedre.
Herregud.
Du og den frekke lille Wharton - midtsidepiken?
Ok. Greit.
Jeg er så sjalu.
Knuller dere som kaniner rundt her?
- Absolutt ikke. - Hvorfor ikke?
Hva er poenget med å knulle en kollega hvis dere ikke har ulovlig kontorsex?
Francesca er ikke kollegaen min.
Hun er sjefen min.
Det er det som gjør det så sexy.
Seriøst, Dev. Du må ikke si noe.
Du kjenner historien min med personal. Du kan ikke si noe.
Ikke vær redd. Jeg er på din side.
Jeg elsker forresten Cooper 2.0.
Finnes én stor kjærlighet?
Er sjelevenner ekte?
De gamle grekerne trodde at vi en gang i tiden
ble fysisk revet fra hverandre
og var dømt til å evig lete etter den andre halvdelen.
Så jakten på kjærligheten
er derfor et forsøk på å lege såret i menneskets natur.
Og likevel...
...er ikke evig fortapelse en god måte å gå gjennom livet på.
Så hva om det i stedet er mange partnere til de mange versjonene av deg?
Og hvis én eller...
...til og med to...
...forsvinner...
...lager det plass til den neste.
Hei.
Beklager det i sted.
Devon sverger på å holde munn.
Så...
...nå stoler vi på Devon.
Jeg vet det.
Jeg må ta meg sammen.
Ikke våg.
Jeg blir så tent av deg.
De siste seks månedene
har vært de beste i mitt liv.
Ikke.
Får jeg så mye som ferten av deg, er jeg ferdig.
Ring Olga.
Si at du blir sen og kom hjem til meg.
Jeg kan ikke. Jeg må hjem til barna mine,
og så er jeg i sengen din om 24 timer.
- Jeg vet ikke om jeg kan vente så lenge. - Det må du.
Vi må oppføre oss.
Å, gud.
- Hva har skjedd med deg? - Jeg vet ikke.
Ekteskap. Forstedene.
Fortell meg.
Hva er passende antrekk
for ei skilt tobarnsmor som skal på date i New York City
for første gang på ti år?
Skal jeg bruke dette?
Absolutt ikke.
Da må vi ha en salvieseremoni først.
Bli med meg.
Hva er alt dette?
Jeg trodde du skulle bruke Balmainen du kjøpte på Bergdorf's?
Jeg ville ha alternativer.
Fordi det er gøy?
Fordi jeg friker ut over å gå ut på middag
med min eks-store kjærlighet, ok?
Kjære.
Du må ikke.
Gi deg.
Hvis Brad dukket opp etter 17 år og inviterte deg på middag
uten barnemora, hadde du blitt med?
Se på oss.
Du ba meg forlate komfortsonen, og det gjør jeg,
men det gjør du også.
Å gå ut med en som faktisk betyr noe for deg?
Kom igjen.
ALEX (KVELEFYR)
Å, helvete.
Vet du hva? Her.
Hvor er buksene?
Alex.
Hei.
Gratulerer med Soledad.
Takk for at du ikke nevnte meg ved navn.
Beklager det.
Jeg burde ha sagt fra.
Det går bra.
Sånn går det når man frir til en forfatter.
- Alt kan brukes, hva? - Det var ikke bare det.
Det skal jeg love deg.
Det var også ditt livs beste sex.
Ok, det var mitt livs beste sex.
KAM SKYSSEN ER HER. SEES SNART.
Selv om du ikke vil gifte deg, kan vi fortsatt henge.
Sash?
Beklager. Jeg må legge på.
Selvsagt må du det.
Bare husk at tilbudet står ved lag.
Hva med dette?
Perfekt.
Du kommer til å ha en flott kveld.
Du også.
Hvor er barna mine?
Velkommen hjem, pappa.
Takk, kompis.
Hvordan var dagen din?
Jeg gikk tur med Ellary.
Seriøst?
Han satte opp stoler i hagen så hun kunne gå en runde.
Oi. Hvem er det?
Onkel Spence.
Onkel Spence. Hva skjer?
Si det. Jeg pratet akkurat med mamma.
Hun og pappa visste ikke at du og Billie var separert,
og ikke at jeg er skilsmisseadvokaten din.
Et øyeblikk.
Hvorfor skjuler du det som et rampete barn?
Jeg trenger ikke at mamma og pappa skal si hvor synd det er.
At de aldri trodde at jeg ville få et mislykket ekteskap.
- De er bekymret for deg. - Samme det.
- Jeg har mye på gang. -Åpenbart.
Siden vi ga retten adressen min som din midlertidige adresse,
men ikke har vært der på ukevis. Hvor har du vært?
Jeg har hatt mitt livs beste sex med Francesca.
Det høres jo sunt ut.
Er hun ikke sjefen din?
Hva så?
Hun er også en kvinne som har satt pris på meg fra dag én
og som advarte meg mot Billie i månedsvis.
Ok. Vent litt.
Jeg vet at vi alle skal hate Billie,
men hun er dine barns mor, og det vil hun alltid være.
Og det må du takle på en eller annen måte.
Håper det ikke gjør deg til en drittsekk
med horn i siden og hat i hjertet,
for slik var jeg. Det er ikke deg.
Går det bra?
Kanskje jeg er den fyren nå. Kanskje jeg har forandret meg.
Kanskje jeg har skjerpet meg.
Nei, du har vært en ridder i blank rustning siden vi var barn.
Husker du sisteåret, da jeg snek meg inn i byen
for å gå på homseklubb?
Ja, jeg husker det.
Jeg ble så full av å flørte med han som sa at han var i Blue Man Group
at jeg endte opp i East Village klokken tre på natten
uten skjorte, sko og lommebok, men med blå håndavtrykk på rumpa.
Det er en klassiker.
Og hvem dukket opp pålitelig, edru og ga meg skyss hjem?
Du leste til og med korrektur på oppgaven min.
Ja.
Så bo så mye du vil med den sexy sjefen din.
Jeg har sett verre episoder etter skilsmisser...
...men jeg håper du husker hvem du virkelig er.
En hyggelig fyr.
Det er ikke ille.
Det er det jeg liker best ved deg.
- Vi snakkes senere. - Coop...
Hei.
Du kom.
Jeg var ikke helt sikker på at du ville komme.
Du la inn en påminnelse på telefonen min, så...
Gjorde jeg? Det var smart.
Jeg tenkte vi kunne sitte ved kjøkkensjefen,
- så vi får en følelse av stedet. - Ok. Flott.
Bli med meg.
Bør vi ikke snakke med vertinnen først?
Du oppfører deg som om du eier stedet.
Jeg eier ikke hele.
Ikke ennå.
Jeg har investorer, men...
...ja, det er mitt.
Det er dette jeg har ødelagt livet for.
Kom.
Hva skjer?
Jeg syntes du sa middag.
Det blir mat.
Seriøst, hva gjør vi her?
Det er stedet vårt.
Jeg vet det.
Ok.
Jeg ville gjøre noe spesielt for å feire,
for jeg traff deg ikke tilfeldig i morges.
Jeg fikk velge dato,
og da jeg så navnet ditt, visste jeg at det måtte bli i dag.
Bare for å se ansiktet ditt, selv om du var gift.
Selv om det bare var et gjensyn mellom gamle venner.
Vi var aldri bare venner.
Vil du bli med inn og ta en titt?
Herregud. Jeg kan ikke.
Men ja, kom med det.
Gi meg alt.
Jeg tror dette faktisk er én av alt på menyen.
Det var du som bestilte, ikke jeg.
Bra at du liker å spise.
Bra at maten din er så god.
- Er alle oppskriftene dine? - Ja. Vel...
Noen av dem kommer fra min mor.
Hun må være så stolt.
Hun begynner å nærme seg.
Men ingen var glade da jeg flyttet til New York.
Jeg jobbet innen finans.
I Doha.
Du tuller.
Jeg gjorde alt slik jeg skulle.
Jeg hadde alt jeg skulle ønske meg.
Bortsett fra?
Ingenting føltes riktig.
For dypt der inne
var det en kløe etter noe mer
og en følelse av at hvis jeg ikke la alt jeg skulle til side
og i det minste prøvde på dette...
...drømmen jeg har hatt siden jeg var liten,
ville jeg angre resten av livet.
Det er veldig modig.
Du må snakke med mora mi.
Jeg vet ikke om hun så det slik.
Jeg hadde akkurat nok penger til en matvogn da jeg kom hit.
- Jeg begynte på Brooklyn Flea. - Jeg elsker det stedet.
Jeg sov i bilen i månedsvis.
Men nå, seks år senere...
...viser det seg at kløen var riktig.
Den kløen...
...har alltid skaffet meg trøbbel.
Bra trøbbel.
Appetitt og begjær
er ting som forteller deg at du fortsatt lever.
Hva er ellers poenget?
Kan du fortelle meg hvordan du klarte dette?
Jeg har mine metoder.
Å drive en organisasjon med et styre med NYs rikeste
og mektigste har sine fordeler.
Er du fortsatt Goya-fan?
Den nakne Maja har alltid hatt en spesiell plass i mitt hjerte.
Nei, jeg liker abstrakt kunst nå.
Jeg har lært at livet ikke alltid er så enkelt.
Man tror ting går én vei, og så...
Skjer det noe som snur alt opp ned.
Kom hit.
Herregud. Kam...
Hva har du gjort?
Jeg sier bare at det er et skjult narrativ
om eksistensiell frihet som er helt tilsiktet.
Kjøper du det ikke?
- Jeg har noe å fortelle deg. - Ok.
Jeg kom inn på medisin på Stanford.
Hva prater du om?
Vi lagde en liste over hvor vi skulle søke så vi kunne være sammen,
- og Stanford sto ikke på den. - Jeg vet. Det var et skudd i blinde.
Jeg trodde ikke jeg ville komme inn.
Men nå...
Vil du gå der.
Det er Stanford.
Jeg kommer til å savne deg.
Det trenger du ikke.
Bli med meg.
Kam, jeg søkte ikke på noen masterprogrammer i California.
- Hva skal jeg gjøre der? - Surfe.
Ligge på stranden. Drikke god vin.
Men jeg vil ikke det. Det er ikke den jeg er.
Tror du jeg blir fornøyd med å se deg dra
og starte karrieren mens min dør i starten.
Vi sjekker ut skoler når du kommer dit.
Du kan melde deg på for våren eller ta et friår.
Men jeg ligger allerede etter,
for jeg tok et frisemester for å være med deg til Roma.
Det var Roma.
Og dette er California.
Livet vårt er store eventyr.
Jeg vil bare ha dem sammen.
Jeg også, men...
Vet du hva?
Kom igjen.
La oss starte det største eventyret.
Hva gjør du, Kam?
Det jeg burde ha gjort den kvelden i Roma.
Gift deg med meg, Sasha Snow.
Jeg skal gi deg et større og bedre liv enn du noensinne har drømt om.
Når jeg er ferdig med programmet, kan vi dra hvor du vil.
Jeg vil ikke våkne en eneste morgen
uten deg i armene mine.
Greit.
Er det et ja?
- Skal du bli kona mi, Sasha Snow? - Ja!
- Ja? - Ja.
- Ja? Herregud. - Ja.
Det har gått 17 år,
og jeg har aldri sluttet å tenke på det øyeblikket.
Jeg vet at det gikk skeis, men det betyr ikke noe nå.
Stopp.
Dette er...
Jeg...
Jeg trenger et øyeblikk.
- Vent, Sasha. - Nei, du kan vente.
For en gangs skyld.
Sash?
Bestemor?
Hei.
Hva gjør du?
Pakker for å flytte til Cali med min sexy forlovede.
Gir du slipp på alt for en mann?
Det er ett semester, bestemor.
Det har allerede gått ett semester.
Nå er det minst ett år.
Du forsvinner fra deg selv.
Det er ikke det.
Jeg kjenner folk som Kam.
Alt for godt.
Så lett det er å bli dratt med i drømmene hans.
Før eller senere må du stå for det du vil ha.
- Det er dette jeg vil. - Det er ikke alt du vil.
Jeg kommer tilbake til det. Arbeidet mitt...
Det sier alle når de tar det valget,
men mange kvinner som er like smarte som deg, gjør det aldri.
Jeg er ikke deg.
Jeg vet hva jeg gjør.
Så hvorfor åpnet du ikke brevet?
Fra Columbia?
Masterprogrammet som faktisk er drømmen din?
Kanskje fordi du var for redd.
At du ville bli fristet
eller ikke ville ha en plan B som du faktisk ville ta.
Det er ikke grunnen.
Så åpne det.
Greit.
Jeg kom inn. Ok?
Men det endrer ingenting.
Det alene bør være nok til å skremme deg.
Kam?
- Hør her. - Jeg er lei for det.
Jeg vet at det er mye.
Jeg vet ikke hva som gikk galt tidligere.
Du følte det åpenbart ikke så mye som meg, men...
Pisspreik!
Det var aldri problemet.
Det var ikke at jeg ikke følte nok. Det var at jeg følte for mye.
Hva prater du om?
Du kan ikke bare ta meg med hit
og forvente at jeg skal slippe alt igjen.
- Vent, Sasha. Vær så snill. - Nei.
Dette er det du gjør, Kam.
Du går fra null til 100 på et sekund
og feier bort alt på din vei.
Men jeg vil ikke miste meg selv igjen.
Du trengte ikke å ta meg med nord i byen.
Jeg vet at de kule aldri krysser 14th Street.
Jeg er ikke så kul.
Dessuten har jeg hatt flaks her.
Å ja?
Takk for en fantastisk kveld.
Jeg visste ærlig talt...
...ikke om jeg ville ha det igjen.
Dette er bare begynnelsen.
Jeg lover.
Beklager.
Jeg må ta det rolig.
- Dette er bare... - Ta det med ro.
Vi har tid.
Jeg så det for meg i hodet mitt,
og det var... utrolig.
- Jeg må tilbake på jobb. - Ok.
- Ha en fin kveld. - Du også.
Herregud.
Hva skjedde?
Besta har rett.
Jeg klarer ikke. Jeg kan ikke kaste bort alt på en fyr.
- Hva sa Kam? - Ingenting.
Jeg sa det ikke til ham.
Jeg kunne ikke. Jeg...
...snudde på flyplassen og gikk.
Så han vet det ikke?
Svar, Sasha.
Fortell ham hva som skjer.
Jeg kan ikke.
Jeg er ikke sterk nok.
Da tar jeg neste fly. Jeg vet det.
Bills.
Hei, hvordan går det?
Jeg dummet meg skikkelig ut.
Allerede?
Det viser seg at Majid er råkul.
Han er akkurat som meg på mange måter.
Hva er sjansen for å finne noen
som godtar all bagasjen min
og er rykende heit?
Hva gjorde du?
Jeg feiget ut.
Helt til slutt...
...prøvde han å kysse meg, og...
Jenta mi...
Gå tilbake og kyss ham.
Det er ikke for sent.
Vet du hva jeg tenkte da jeg kunne lukte ham
og kjenne pusten hans mot min?
"Hvordan våger du?
Hvilken rett har du til å være lykkelig?"
Slutt. Ikke gjør det.
Det var du som sa at vi forlot komfortsonene våre.
Du har rett.
Ok. Greit.
Hvordan går det med Kam?
En drøm går i oppfyllelse.
- Cooper. - Dave.
- Hvordan går det? - Jobber du sent?
- Jeg er imponert. - Jeg ser bare til Francesca.
Presentasjonen er i morgen.
Gleder meg til å høre den. Dere to er i fyr og flamme.
- Sees i morgen. - Absolutt.
Hei.
Godt du ringte.
Slutt å snakke.
Cooper.
Hva skjer?
Jeg kunne ikke vente lenger.
Jeg trodde vi oppførte oss.
Jeg er ferdig med å oppføre meg.
Herrejesus!
Hva er det som skjer?
Kjærlighet kan være skummelt.
Men livet kan være skummelt,
og er en rekke sjanser.
De man tar.
De man ikke tar.
De man skulle ønske at man tok.
Men kanskje den største sjansen av alle
er å la seg selv slippe taket.
Å bryte med fortiden,
leve i nåtiden...
...og å tro...
...at du virkelig kan skape din egen morgendag.
Majid.
Du kom tilbake.
Det er kløen.
Hei.
Hva gjør dere?
Kjenner dere hverandre?
Brad er en av investorene mine.
Herregud.
Det er ham.
Hei, kjære. Hvem er dette?
Tekst: John Friberg