‫עכשיו תזיין אותי.‬
‫בואי נברח.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-תעזבי את קופר. אני אעזוב את ג'יג'י.‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬ ‫-אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהבת אותך, בראד.‬
‫הו, בראד.‬
‫הו, בראד...‬
‫בראד.‬
‫הגיע הזמן, מותק. תגיד שלום.‬
‫דיברנו על זה. יש לך טעם מדהים, חמוד.‬
‫הבית נראה כמו ירחון עיצוב,‬
‫אבל העור השחור הוא יותר מדי גברי.‬
‫כן. הספה, נכון?‬
‫כן, הספה.‬
‫שמעת את זה? זה הבכי של רוחות הרפאים‬ ‫של כל האקסיות שלך.‬
‫בראד.‬
‫בראד...‬
‫מי יודע אילו פעלולים בוצעו על הספה הזו.‬
‫אגב, גם המזרן יעוף.‬
‫מותק, מה קורה?‬
‫משהו לא בסדר. אני מכירה אותך.‬ ‫זה בגלל הספה?‬
‫הצבע הוא סומק, לא ורוד.‬
‫אני יודעת שזה נשמע כמו ורוד,‬ ‫אבל זה לא ורוד נשי.‬
‫הצבע מאוד שיקי.‬
‫זה היה צבע השנה של פאנטון,‬ ‫ועכשיו הוא כמו צבע ניטרלי.‬
‫לא, זה לא בגלל הספה.‬
‫אני יודעת שזו הייתה הדירה שלך במשך זמן רב,‬
‫אבל אני מאוד נרגשת‬ ‫להפוך את הדירה הזו לשלנו, למשפחה שלנו.‬
‫גם אני.‬
‫כן? חכה עד שתראה את הטפט היפהפה שמצאתי.‬
‫יש עליו אזליאות שנצבעו בעבודת יד.‬
‫בשביל...?‬
‫חדר השינה. אתה תמות עליו.‬
‫אני חייב ללכת.‬
‫לא. אני צריך לעבוד. נתראה אחר כך.‬
‫אני אוהבת אותך, בראד סיימון.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫אחרי שסבלנו מטראומה נפשית, אנחנו...‬ ‫משתוקקים ליציבות ולביטחון.‬
‫ואנחנו מקבלים החלטות ש...‬ ‫נראה לנו שישמרו עלינו.‬
‫וההחלטות האלה הן בהחלט פתרון,‬ ‫והן מצליחות בכך... לתקופה מסוימת.‬
‫אך לפעמים, לבחירות שלנו‬ ‫יש השלכות לא צפויות...‬
‫ואפילו הרות אסון.‬
‫כך שהמפתח הוא לטפל בשורש הבעיה,‬
‫בהנחות ובדפוסי ההתנהגות‬
‫שהובילו לטראומה...‬
‫מלכתחילה.‬
‫בסדר. בואו נפסיק כאן היום. בסדר?‬
‫היי, אני חייבת לרוץ.‬ ‫-כן.‬
‫יש לי שיעור חדש ב-10:00.‬
‫כן? תודה.‬
‫בילי.‬
‫בראד?‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-הייתי חייב לראות אותך.‬
‫את עם מג'יד עכשיו?‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫עזבתי את קופר.‬
‫מתי?‬ ‫-בלילה... שבו באתי אליך.‬
‫צדקת. היה עליי להבין מה אני רוצה בחיים,‬
‫אבל... קופר גם לא נתן לי אפשרות לבחור.‬
‫אנחנו פרודים.‬
‫בתהליך של גירושים.‬
‫זה לא נעים.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬ ‫-לא הייתה סיבה לספר לך.‬
‫אתה עם... ג'יג'י.‬
‫ואני שמחה בשבילך, באמת.‬
‫אז מה עם מג'יד?‬
‫את תמשיכי להתראות איתו?‬
‫אני...‬
‫אני יודע שאין לי זכות לשאול. סליחה.‬ ‫-לא.‬
‫אני לא יודעת מה אעשה, אתה מבין?‬ ‫כל זה פשוט...‬
‫זה מסובך.‬
‫אני צריכה לזוז.‬
‫אני צריכה לנסוע הביתה, לקונטיקט.‬
‫תורי להיות עם הילדים.‬
‫אני לא מאמין שזה המצב.‬
‫נדפקנו לגמרי. אמרו לי לא לבוא לפני 15:00.‬
‫מתי אמרו לך להגיע?‬ ‫-ב-15:30.‬
‫לעזאזל. זה לא סימן טוב.‬ ‫בדרך כלל מפטרים אנשים בסוף היום.‬
‫אל תחשוב ככה.‬
‫זו רק תקלה מביכה שתסתיים בנזיפה קלה‬ ‫אם הם יודעים מה טוב בשבילם.‬
‫ובגלל זה הם אמרו לנו לא לבוא למשרד?‬
‫כן, כדי להעביר את המסר. באמת.‬
‫ראיתי כל כך הרבה בני אחווה מגודלים‬ ‫ב"גולדמן" שהתנהגו הרבה יותר גרוע.‬
‫הסיפור הזה יהפוך למורשת קרב.‬
‫אגדה במשרד.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫הכול באשמתי.‬ ‫-היי.‬
‫גם אני הייתי שם.‬
‫רק שנייה. אולגה!‬
‫אני צריך לנתק. נתראה אחר כך.‬
‫אני סוכנת מרוצה ביותר.‬
‫הריאיון אצל סולדאד התפוצץ‬ ‫בטוויטר ובטיקטוק.‬
‫האשטאג "אישה עצמאית לנצח"‬
‫היה הנושא המוביל במשך כל אחר הצהריים.‬
‫אפילו אין לי פרופיל בטיקטוק.‬ ‫-מישהו העתיק לשם.‬
‫וריהאנה עוקבת אחרייך.‬
‫"באד גירל רירי"?‬
‫היחצ"נית שלי תעוף על זה.‬
‫אני עפה כבר עכשיו.‬
‫רגע. פייזלי, לאן אנחנו הולכות?‬ ‫חשבתי שהמשרד שלך בקומה 10.‬
‫אבל המשרד של מיק בקומה 30.‬
‫מיק, זו סאשה סנו.‬
‫את תהיי מצוינת.‬
‫לאחרונה אני חושב הרבה על ישו.‬ ‫לא שאני אדם דתי.‬
‫אבל לכל הרוחות, האיש התחיל עם 13 עוקבים.‬
‫היום יש לו שבעה מיליארד.‬
‫אנשים מדברים על גוגל, אפל, אמזון,‬ ‫והקמפוסים המדהימים שלהם.‬
‫הקמפוס של אפל הוא עמדת עבודה קיקיונית‬ ‫של ווי-וורק‬
‫בהשוואה לקריית הוותיקן.‬
‫פירנצה, רומא, אלה קמפוסים.‬
‫אני מתה על רומא.‬
‫ישו היה המותג הכי טוב שהעולם ראה אי פעם.‬
‫האפיפיורים שלטו באירופה אפילו בלי צבא.‬
‫יודעת למה? כי הם לא היו זקוקים לו.‬
‫היו להם מילים.‬
‫הם מכרו רעיון.‬
‫ישועה.‬
‫הם שינו את העולם.‬
‫אמן.‬
‫סאשה.‬
‫את כותבת מאוד מיוחדת. קראתי את הספר שלך.‬
‫האמת היא שרק את הפרק הראשון,‬ ‫כי אז הבייגל שלי היה מוכן.‬
‫אבל אשתי קראה את כולו‬
‫והיא והחברות שלה לא מפסיקות לברבר עליו.‬
‫ואז ראיתי אותך בטלוויזיה,‬ ‫והבנתי שהקול שלך הוא נדיר.‬
‫את שחקנית מוכשרת מאוד בליגה ב'.‬ ‫-הספר שלי הוא רב-מכר של ה"ניו יורק טיימס".‬
‫כמה זה, 70,000 ספרים?‬
‫אני לא מעוניין.‬
‫נחשי מה? גם שאר העולם לא.‬
‫כן, לסולדאד יש שלושה מיליון צופים.‬
‫זה עדיין מעגל תפילה קטן בהשוואה לגווינת'.‬
‫שבעה מיליון עוקבים קנו‬ ‫את הנרות בריח וגינה שלה.‬
‫וזו טיפה בים בהשוואה לריס.‬
‫עשרים ושישה מיליון.‬
‫אופרה?‬
‫ארבעים מיליון.‬
‫מישל אובמה?‬
‫שבעים מיליון.‬
‫אבל את...‬
‫את לא צריכה לדאוג,‬ ‫כי יש לך משהו שלנשים האלה אין.‬
‫דוקטורט?‬
‫את כל כך חמודה. לא, יש לך אותי.‬
‫אני יכול להעלות אותך לשלב הבא,‬ ‫אבל את צריכה לרצות את זה.‬
‫את צריכה להרגיש את הטעם של זה.‬
‫בכל יום מזוין.‬
‫את צריכה לחשוב בגדול.‬
‫אני מבינה את זה.‬
‫ואני חושבת ככה.‬
‫סאשה, אני יכול להביא אותך לשולחן.‬
‫אבל לא מספיק שתמכרי את המותג שלך.‬
‫כמו שלמדנו מישו, את צריכה לחיות אותו.‬
‫את צריכה... להיות המותג.‬
‫אז, ורק אז...‬
‫העולם יקשיב.‬
‫מה את אומרת?‬
‫- מג'יד‬ ‫נשבע שזה לא סטוקינג -‬
‫- אני יודע שאמש היה מוזר. לכולנו. -‬
‫- אבל זה חזק ממני, רוצה לראות אותך שוב. -‬
‫אולגה, אלארי?‬
‫איפה את, מתוקה?‬ ‫-אנחנו כאן.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫אמא.‬
‫כמה נעים.‬ ‫-מה את עושה פה?‬
‫ולמה אתה לא בעבודה?‬
‫החלטתי להישאר ולשוחח עם ויויאן,‬
‫שהגיעה בטיסה לביקור פתע.‬
‫ולא יכולת להתקשר? לא את ולא אתה?‬
‫את יודעת, הייתה לנו...‬
‫שיחה שמאוד האירה את עיניי.‬
‫אתה באמת חושב שאתה צריך לדבר עם אמא שלי?‬
‫תקלי קצת על קופר.‬
‫הוא מתמודד עם המון דברים.‬
‫תודה.‬
‫איפה אלארי?‬
‫אולגה לקחה אותה לפארק.‬ ‫אני צריך ללכת למשרד.‬
‫אולי תחזור אחר כך לארוחת ערב?‬ ‫-אמא. לא.‬
‫עבר כל כך הרבה זמן מאז שישבנו יחד לארוחה.‬ ‫-טוב, זה לא עובד ככה.‬
‫זה הזמן שלי עם האדסון ואלארי.‬
‫אלה שעות מוגנות, שעליהן קופר ואני הסכמנו‬ ‫בעזרתם של עורכי דין יקרים מאוד.‬
‫הסידור הזה מגוחך.‬
‫זו הורות במשרה חלקית‬ ‫כשאישה זרה ממלאת את הפערים.‬
‫אולגה היא לא אישה זרה,‬ ‫והמגורים שלה פה מייצרים עקביות,‬
‫שזה בדיוק מה שהילדים צריכים כרגע.‬
‫בימיי, האם סיפקה את העקביות הזו.‬
‫בהחלט.‬
‫שיהיה לך ביקור נחמד. ויויאן, היה לי לעונג.‬
‫אני שמח שיצא לנו לדבר.‬ ‫-גם אני שמחה, יקירי.‬
‫תמיד היית האויבת הכי גדולה של עצמך.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-קופר הוא איש טוב ואבא נהדר.‬
‫ולא תמצאי גבר טוב יותר.‬ ‫את צריכה למצוא דרך להחזיר אותו אלייך.‬
‫- מג'יד‬ ‫אני לא יכול להפסיק לחשוב על הנשיקה ההיא -‬
‫מי זה מג'יד? הגופה אפילו לא התקררה.‬
‫כבר את פותחת את הרגליים לגבר אחר?‬
‫לכי להזדיין!‬
‫אלך לפרוק את המזוודה.‬
‫נראה לי ששתינו צריכות רגע.‬
‫לא.‬
‫במשך זמן רב מדי, דברים רבים מדי לא נאמרו,‬ ‫והייתה לזה השפעה גדולה מדי עליי.‬
‫על מה את מדברת, למען השם?‬
‫בכל פעם שקורה משהו רע,‬ ‫אני שומעת את הקול שלך בראש שלי,‬
‫והוא אומר לי שזו אשמתי.‬
‫עשיתי טעויות ענקיות בחיים שלי.‬ ‫-נכון, עשית טעויות.‬
‫התיאבון המיני שלך היווה בעיה‬ ‫מאז שהיית נערה,‬
‫ועכשיו הוא הרס את הנישואים שלך.‬
‫לא. התשוקה שלי מעולם‬ ‫לא הייתה הבעיה בנישואים שלי.‬
‫הבעיה שלי הייתה חוסר כנות,‬ ‫והמקור לחוסר הכנות היה בושה.‬
‫וזו הייתה בושה שאת לימדת אותי להרגיש.‬
‫אני צריכה לאסוף את הבן שלי.‬
‫היי. סאשה סנו. באתי לפגוש את...‬
‫ד"ר אוונס?‬
‫מותק, קחי מספר.‬
‫סאשה סנו לד"ר אוונס.‬
‫רגע.‬
‫ילד, מה אתה עושה?‬
‫אני מתכונן לעשות אהבה עם אשתי.‬
‫אני עוד לא אשתך.‬
‫אישה, את תמיד היית אשתי.‬
‫פשוט עוד לא ידעת את זה.‬
‫סאשה.‬
‫חזרת.‬
‫אפשר לדבר?‬
‫אני צריכה להסביר לך למה הלכתי.‬ ‫ולמה לא אחזור.‬
‫זה לא בדיוק האיחוד שלו ציפיתי.‬
‫ב-17 השנים האחרונות, אני קרעתי את התחת.‬
‫לבד.‬
‫ונהניתי מכל רגע.‬
‫אבל הבוקר פגשתי סוכן‬ ‫שרוצה להעלות אותי לרמה הבאה.‬
‫את כבר ברמה הבאה.‬ ‫רב-מכר של הניו יורק טיימס.‬
‫לא. נשים שיש להן קול נשמעות היום‬ ‫על ידי מיליונים.‬
‫לא אלפים.‬
‫אני צריכה להתמקד בטיפוס על ההר הזה.‬
‫אסור שדעתי תוסח שוב.‬
‫שוב?‬
‫אני הסחתי אותך?‬
‫כשביקשת ממני לעבור לקליפורניה,‬ ‫ביקשת ממני לוותר על החלומות שלי.‬
‫זה בכלל לא מה שביקשתי.‬ ‫-באמת, קאם.‬
‫אלה היו לימודי התואר השני שלך.‬ ‫הקריירה שלך, לא שלי.‬
‫אנחנו... עשינו את זה יחד.‬
‫לא באמת. עשינו מה שהכי התאים לך.‬
‫אני המשכתי להקריב את הצרכים שלי,‬ ‫את העתיד שלי, כדי שיתאימו לאלה שלך.‬
‫ואם הייתי ממשיכה לעשות את זה, אם...‬
‫אם הייתי עוברת איתך לקליפורניה,‬
‫בחיים לא הייתי מגיעה לאיפה שאני היום.‬
‫הייתי במקום הזה.‬
‫המקום שבו כל דבר בקריירה שלך מצליח,‬ ‫לאחר שנים של מאבק,‬
‫ואתה ממשיך לדחוף את עצמך‬ ‫כדי לראות לאיזה גובה תגיע,‬
‫עד שיום אחד, אתה מוצא את עצמך ממש‬ ‫על פסגת הקילימנג'רו,‬
‫מסתכל על גן העדן‬ ‫שהוא מישורי אפריקה היפהפיים,‬
‫ואתה מסתובב ואומר:‬
‫"נכון שזה המקום הכי יפה שראית אי פעם?"‬
‫רק שאין שם אף אחד שישמע את השאלה,‬
‫ואתה צריך לחוות את כל היופי הזה...‬
‫לבד.‬
‫אני לא מבקש ממך להקריב דבר.‬
‫אני כן אומר, למה לא לנסות לקבל הכול?‬
‫את פנויה למשקה? תוכלי לברוח בכל רגע נתון.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫היום הזה רק נהיה יותר ויותר מטורף.‬
‫קטן עליך.‬
‫אין ספק שמה שפרנצ'סקה ואני עשינו‬ ‫מעיד על כושר שיפוט לקוי ביותר.‬
‫ועדיין, מדובר פה במערכת יחסים‬ ‫בהסכמה מלאה בין שני בוגרים...‬
‫אני קוטע אותך כאן, קופר.‬
‫תרומתך למשרד הזה הינה יוצאת דופן‬
‫בהתחשב בכמות העסקים,‬ ‫ובכנות, הרווחים שהבאת.‬
‫החלטנו לשחרר אותך...‬
‫תחת אזהרה מחמירה.‬
‫דייב. תודה רבה.‬
‫אני מעריך מאוד את הצבעת האמון הזו.‬
‫לא תתחרטו על זה.‬
‫מה קרה?‬ ‫-צדקת.‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫בסדר, נגיש שווארמה טלה, אבל בטאקו.‬
‫בסדר.‬ ‫-תשתמש בסלסה עם הנענע, אבל נראה לי...‬
‫מג'יד.‬
‫היי, אחי.‬
‫איווה, אתה מוכן לתת לנו רגע?‬
‫להביא לך משהו?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫תשמע.‬
‫אתה חייב להאמין שלא היה לי מושג‬ ‫שבילי היא האקסית שלך.‬
‫מטורף כמה שהעיר הזו קטנה.‬
‫בטח.‬
‫בכל זאת, אני מבין אם אתה כועס,‬ ‫ורוצה לבטל את ההשקעה שלך.‬
‫זו לא הסיבה שבגללה באתי.‬
‫תראה, אמרתי לך שאני מאמין בך. זה לא השתנה.‬
‫אבל אני חייב לשאול,‬ ‫מה הכוונות שלך לגבי בילי?‬
‫הכוונות שלי?‬
‫אני לא יודע. רק הכרתי אותה.‬
‫הכוונה שלי הייתה להיפגש איתה שוב,‬
‫אבל לא שמעתי ממנה‬ ‫מאז שהיא ברחה אתמול בערב.‬
‫אז מי יודע מה יקרה.‬
‫אולי שום דבר.‬
‫אבל למען האמת...‬
‫אני חושב שהיא מדהימה, אז לא אוותר בקלות.‬
‫זו תהיה בעיה מבחינתך?‬
‫רק אל תשחק בה.‬
‫- בילי -‬
‫בילי. היי. מה שלומך?‬
‫שיחה אחת, ארבעה מסרונים.‬
‫אני עדיין מחוץ לטווח של סטוקינג אמיתי.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אתה מקסים בצורה מאוד לא סטוקרית,‬ ‫ואני מוחמאת, אבל...‬
‫אני לא מסוגלת.‬
‫את יכולה.‬
‫כאילו, אם ממש תתאמצי.‬
‫לא, תראה, אני...‬
‫סיפרתי לך בכנות‬
‫על הבלגן שהוא החיים שלי,‬
‫והעניינים... הם החמירו עוד יותר.‬
‫אני יודע שזה מוזר, אבל בראד ואני...‬ ‫-זה לא רק זה.‬
‫אמא שלי באה לבקר.‬
‫והביקור שלה‬
‫הציף המון דברים, לא רק שקשורים לבראד,‬
‫אלא לגביי, לגבי הבחירות שקיבלתי.‬
‫אני מבין.‬
‫תאמיני לי, אני יודע מה זה אימהות רעות‬ ‫שגורמות לך לפקפק בבחירות שקיבלת בחיים.‬
‫כן.‬
‫אבל מה שלא עשית, ומה שלא היה חלקך,‬
‫זה לא אומר שלא מגיע לך‬ ‫להמשיך הלאה בסופו של דבר.‬
‫ולפחות לנסות למצוא את האושר.‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אולי אני לא מוכנה.‬
‫אולי אני פשוט שבורה מדי.‬
‫בילי.‬
‫מצטערת. אני חייבת לנתק.‬ ‫-לא, בילי, חכי...‬
‫האדסון!‬ ‫-אמא!‬
‫היי, מתוק!‬
‫התגעגעתי אלייך כל כך.‬
‫גם אני התגעגעתי אליך.‬
‫מה...? פרנצ'סקה, היי. מה קרה? את בסדר?‬
‫לא, אני לא בסדר.‬
‫פיטרו אותי.‬
‫מה? זה לא ייתכן.‬
‫אני צריכה לפנות את המשרד שלי.‬
‫שולחים מישהו מהאבטחה כדי ללוות אותי החוצה.‬
‫לא. בסדר?‬
‫לא. זה לא יכול לקרות. לא אתן לזה לקרות.‬
‫קופר, בבקשה. אני לא רוצה לעשות מזה עניין.‬
‫זה כבר עניין.‬
‫היי!‬
‫איזה מהליך מגעיל, דייב.‬
‫זה סקסיזם טהור.‬
‫פרנצ'סקה ניצלה את כוחה כמנהלת בכירה.‬
‫זה היה שנינו, לא רק היא.‬
‫היא הייתה הבוסית שלך, קופר,‬ ‫היא ידעה את הכללים.‬
‫גם אני ידעתי.‬
‫אנחנו לא נעסיק מנהלים‬ ‫שלא מסוגלים אפילו לנהל את עצמם.‬
‫היא קיבלה פיצויים נדיבים מאוד.‬ ‫-לא!‬
‫אל תפטרו אותה.‬
‫תפטרו אותי.‬
‫קופר.‬
‫ואם לא תפטרו אותי...‬
‫אני מתפטר.‬
‫קופר, די. זה מטורף.‬ ‫-לא. הם מטורפים.‬
‫זה? זה אמיתי.‬
‫אתה רוצה חטיף? אתה רעב, מותק? לא? אכלת?‬
‫הנה הוא. הילד הגדול שלי.‬
‫התגעגעתי אליך כל כך!‬
‫היי, סבתא.‬ ‫-אוי, מתוק שלי.‬
‫את עוד פה.‬
‫לא חשבת שאעזוב בלי להיפרד, נכון?‬
‫מותר לחלום.‬
‫היי, אולגה.‬
‫שלום, מתוקה שלי.‬
‫אמא התגעגעה אלייך.‬
‫אולגה, אולי תוכלי לקחת את הילדים לאמבטיה.‬
‫אני רוצה לדבר עם הבת שלי. לבד.‬
‫אני חושבת שאמרנו מספיק‬ ‫בשביל 25 השנים הקרובות.‬
‫לא נראה לך?‬ ‫-בילי, בבקשה. אני רוצה להתנצל.‬
‫אני צריכה שתביני ש...‬
‫אני לא האדם שאת חושבת שאני.‬
‫לפחות לא תמיד הייתי.‬
‫אלוהים. אני לא מפסיקה‬ ‫לחשוב על כמה שהיית מדהים.‬
‫כזה אסרטיבי.‬
‫כזה חזק.‬
‫כזה לוהט.‬
‫שילכו להזדיין המניאקים האלה.‬
‫קופר, אני אפילו לא יודעת מי אתה עכשיו.‬
‫בואי.‬
‫תאמיני או לא, כשגדלתי...‬
‫הייתי מאוד דומה לך.‬
‫התעניינתי בבחורים ובסקס...‬
‫בתקופה שבה היינו אמורות להיות ילדות טובות.‬
‫זה לא תמיד כך? אפילו עכשיו?‬
‫אין לך מושג איך זה היה אז.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫תפסו אותי עם אחד הבחורים‬ ‫שהייתי מטורפת עליו.‬
‫הוא היה קוורטרבק.‬
‫אחרי המשחק התגנבנו לאוטו שלו,‬
‫חשבנו שאיש לא יראה,‬
‫וכל השכבה הכתירה אותי כמופקרת.‬
‫וזה לעולם לא נמחק.‬
‫אפילו בבית.‬
‫אמא שלי הקפידה על כך.‬
‫למה לא סיפרת לי על זה אף פעם?‬
‫כי את לא היחידה שחשה בושה.‬
‫אני אוהבת אותך, בילי.‬
‫ללא קשר למה שאת חושבת.‬
‫תמיד רציתי רק שתהיי מאושרת.‬
‫אז אני צריכה שתביני...‬
‫שלנסות לשקם את הנישואים שלי‬ ‫עם קופר זו לא הדרך.‬
‫בין אם זה נכון או לא נכון...‬ ‫קופר הוא חלק מהעבר שלי.‬
‫וגם בראד.‬
‫והמג'יד הזה הוא העתיד?‬
‫אני לא יודעת. אני...‬
‫לא הייתה לי הזדמנות לגלות.‬
‫המצב מסובך.‬
‫למען האמת, אני מפחדת.‬
‫אבל אני רוצה להיות מאושרת. ואני רוצה ש...‬
‫אני רוצה שהילדים שלי יראו אותי מאושרת.‬
‫ואם אצליח, אולי כל זה היה...‬
‫שווה את זה.‬
‫אז לכי אליו.‬
‫מה?‬
‫יש לך אומנת וסבתא בבית.‬
‫זו מספיק עקביות.‬
‫תפסיקי לפחד.‬
‫לכי לגלות איך החיים שלך יכולים להיראות.‬
‫את יודעת, כשהייתי בקליניקה בקליבלנד,‬
‫השתתפתי בהשתלת הפנים הראשונה בארצות הברית.‬
‫וואו, קאם. זה מדהים.‬ ‫-כן.‬
‫כשסוף סוף זכינו לראות אותה מחייכת,‬
‫זה היה אחד הימים המאושרים בחיי.‬
‫אחד? בחייך. מה בכלל יכול להתחרות עם זה?‬
‫בדיוק מה שחשבתי,‬
‫עד שחבר הזמין אותי לבוא לסיירה לאון‬ ‫בזמן משבר וירוס האבולה.‬
‫שם קיבלתי טעימה מהחוויה‬ ‫של לעזור לאנשים בקנה מידה עולמי,‬
‫ומאז לא הפסקתי.‬
‫אני כל כך גאה בך, קאם.‬
‫במה שעשית בחייך...‬
‫ואת עוד פה.‬
‫אפשר להמשיך לארוחת ערב?‬
‫ריזוטו פירות הים נראה מגרה.‬
‫כן.‬ ‫-כן...‬
‫- סוכן העל מיק -‬
‫סליחה. אני צריכה לענות.‬ ‫-בטח. אין בעיה.‬
‫מיק!‬
‫התחלת לכתוב את הספר החדש?‬
‫איזה ספר חדש?‬
‫זה שמכרתי כרגע להוצאת "רנדום האוס"‬ ‫תמורת 500 אלף.‬
‫נתתי פיץ' על ספר המשך ל"דרך השלישית".‬
‫המשך? אני אפילו לא יודעת אם יש המשך.‬
‫בטח שיש.‬
‫קוראים לו "לא מעורבת".‬
‫את מציגה אותו מחר ב-9:00 בבוקר.‬
‫זה... זה בעוד 15 שעות.‬
‫פיקאסו צייר בממוצע שלושה ציורים ביום.‬ ‫אני רק אומר.‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-מושלם.‬
‫אבל אני חייבת ללכת.‬
‫מסתבר שהרגע מכרתי ספר חדש.‬
‫מה? סאש, ברכותיי!‬ ‫-תודה.‬
‫עכשיו אני רק צריכה רעיון,‬
‫וגם התחלה, אמצע וסוף, והכול עד מחר בבוקר.‬
‫אז...‬
‫עכשיו את בורחת.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אלווה אותך הביתה.‬
‫מג'יד.‬ ‫-היי. טוב לראות אותך, אחי.‬
‫היי.‬
‫הסיבוב הבא עליי, בסדר?‬ ‫-תודה.‬
‫אני צריכה אותך, בוס.‬ ‫שולחן שלוש מבקש את הבעלים.‬
‫מה קרה?‬ ‫-איזה עניין עם החומוס.‬
‫אנחנו חייבים להפסיק להיפגש ככה.‬
‫אל תדאג.‬
‫זה לא יקרה שוב.‬
‫גם אני לא יכולתי להפסיק לחשוב על הנשיקה.‬
‫הזמנתי את היין היקר.‬
‫אני מקווה שיש הנחה לחברים ומשפחה?‬
‫את חושבת שזה טוב?‬
‫הסוכן מ"שאטו מוסר" עורך טעימה‬ ‫לסומלייה שלי.‬
‫רוצה להצטרף?‬
‫בהחלט.‬
‫סליחה, לא יכולתי לחכות.‬
‫אני ממש שמחה שלא חיכית.‬
‫אלוהים. זה טעים.‬
‫את יודעת שהפרסים המציאו את ייצור היין‬ ‫לפני יותר מ-7,000 שנה?‬
‫לא ידעתי את זה.‬
‫לפי האגדה, הייתה נסיכה יפהפייה‬
‫שהרגיזה את המלך ג'משיד.‬
‫מרוב עצב ויגון, היא ניסתה להרעיל את עצמה‬
‫בכך ששתתה מצנצנת של ענבים מקולקלים.‬
‫היא השתכרה...‬
‫כן.‬ ‫-ונרדמה...‬
‫והתעוררה למחרת בבוקר כשהיא כבר לא מדוכדכת‬
‫אלא עם מרץ מחודש.‬
‫היא הראתה את התגלית למלך,‬
‫זכתה שוב באמונו,‬
‫והשאר היסטוריה.‬
‫אתה חמוד.‬
‫את...‬
‫חסרת פחד.‬
‫כך שאני אסכן את המזל הטוב שלי,‬
‫ואשאל אותך משהו.‬
‫יש עוד בקבוק שאני רוצה לחלוק איתך,‬
‫אבל הוא אצלי בדירה.‬
‫מה דעתך?‬
‫לא הייתי כאן המון זמן.‬
‫אני עדיין זוכר איך עליתי במדרגות כדי לשמוע‬ ‫איתך את התקליטים הישנים של סבתא שלך.‬
‫סטיבי וונדר.‬
‫"חם יותר מיולי"!‬ ‫-"חם יותר מיולי"!‬
‫שחקנו את התקליט הזה.‬
‫אני זוכרת כל חריקה וקפיצה.‬
‫תשמעי, אני יודע שאת צריכה לעבוד,‬ ‫ואני רוצה שתעבדי.‬
‫ואני מבין, את על המסלול,‬
‫ואין לך זמן למעקפים‬ ‫או לקיצורי דרך משוגעים ב"ווייז".‬
‫אבל האמת היא שאת ואני מנסים‬ ‫להגיע לאותו המקום.‬
‫שנינו רוצים לשנות את העולם, סאש.‬ ‫להשמיע את קולנו.‬
‫אז למה לא להכפיל את כוח הסוס?‬
‫נגיע לשם מהר יותר.‬
‫בואי נצא לדרך הזו יחד.‬
‫כדאי שאלך.‬
‫בסדר.‬
‫בהצלחה עם הספר שלך.‬
‫יודע מה?‬
‫זין על זה. יש לי עוד 14 שעות.‬
‫רגע, לא, אין מצב.‬
‫אני לא מוכן להיות הסיבה‬ ‫שבגללה לא תסיימי את הפיץ'.‬
‫את חייבת להיות מעולה מחר.‬
‫ואני מתכוונת להיות, אבל קודם...‬
‫אעשה את זה.‬
‫את בטוחה?‬
‫מה? אתה צריך את כל הלילה?‬
‫אולי.‬
‫וואו, איזו דירה.‬
‫זו הדירה הראשונה והיחידה שלי בעיר.‬
‫למה שתעזוב?‬ ‫-בדיוק.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫כשסוף סוף יכולתי להרשות לעצמי בית‬ ‫שאינו על גלגלים,‬
‫מצאתי את הדירה הזו ביום הראשון.‬
‫שיפצתי אותה.‬
‫האלים של ניו יורק חייכו אליי.‬
‫כנראה הם עדיין מחייכים.‬
‫אני מצטערת.‬
‫לא, אני מתקדם מהר מדי.‬ ‫-לא, זה לא זה. פשוט...‬
‫אף אחד לא נגע בי חוץ מבעלי...‬
‫כבר תשע שנים.‬
‫אף אחד אפילו לא ראה אותי ערומה מאז שילדתי.‬
‫אז מה שאנחנו עומדים לעשות הוא מרגש.‬
‫אבל הוא גם מפחיד בטירוף.‬
‫סליחה. זה לא מה שרוצים לשמוע בדייט שני.‬
‫זה בדיוק מה שאני רוצה לשמוע.‬
‫משהו אמיתי.‬
‫אנחנו לא חייבים לעשות את זה.‬
‫לפחות לא הלילה.‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫את כל כך...‬
‫כל כך יפה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה היה טוב.‬
‫זה היה כל כך טוב.‬ ‫-כן?‬
‫זו תחושה כל כך טובה להיות גלויים. סוף סוף.‬
‫אנחנו יכולים לעשות מה שנרצה.‬
‫נפתח משרד משלנו, ניקח את הלקוחות איתנו.‬
‫תתחתן איתי, קופר.‬
‫מה?‬ ‫-אני אוהבת אותך.‬
‫אני רוצה לבלות את שארית חיי איתך.‬
‫תזרז את הגירושים.‬
‫תן לבילי כל מה שהיא רוצה.‬ ‫-בסדר.‬
‫בוא נעשה את זה.‬ ‫-בסדר. רגע.‬
‫זה גם מה שאתה רוצה. אני יודעת את זה.‬
‫כמובן. זה... זה בהחלט מה שאני רוצה.‬
‫אני רק צריך קצת זמן.‬
‫קח את כל הזמן שאתה צריך.‬
‫דילגנו על ארוחת הערב.‬
‫אביא לנו אוכל סיני.‬
‫הגיבור שלי.‬
‫תזרז את הגירושים.‬
‫תתחתן איתי, קופר.‬
‫זה גם מה שאתה רוצה. אני יודעת את זה.‬
‫- קינג'ס נודלס -‬
‫שתי מנות עוף קונג פאו, ותוספת של לו מיין.‬
‫- תוסיף כופתאות עוף! מאודות, בבקשה. -‬
‫- וגם אטריות סומסום! -‬
‫בסדר. אני רוצה גם כופתאות עוף מאודות,‬ ‫ואטריות סומסום.‬
‫בסדר. כן.‬
‫למישהי יש הרבה בקשות.‬
‫אתה בן זוג טוב.‬
‫אני לא בטוח שזה נכון.‬
‫הזמנה 379.‬ ‫-כן.‬
‫שומרת על פשטות, מה? כל הכבוד.‬
‫הזמנתי את מנת העוף הכפולה, ליתר ביטחון.‬
‫אין לדעת מתי תפגשי מישהו‬ ‫שתרצי לחלוק איתו וונטון.‬
‫כן.‬
‫יש שם מקום לשניים?‬
‫תמיד.‬
‫היי, ג'יג'י...‬
‫אני לא יודע אם אני מסוגל לזה.‬
‫אמרת משהו?‬
‫תראה. נכון שהן מתוקות?‬
‫ד"ר קים שלח אותן.‬
‫אני מנסה לבחור אחת להגדיל ולמסגר.‬
‫הן ייראו נפלא בחדר התינוקות,‬ ‫או אולי בחדר השינה שלנו.‬
‫מה?‬
‫רצית להגיד משהו?‬
‫את מדהימה.‬
‫כי יש לי אותך.‬
‫אולי נבחר את זו?‬
‫קראת את המחשבות שלי.‬
‫הנה הוא.‬
‫זה הבן שלנו.‬
‫בואי נעשה את זה כמו שצריך.‬
‫תתחתני איתי, ג'יג'י.‬
‫זה כן?‬
‫תרגום כתוביות: יעל נוסבאום‬