СЕКС/ЖИТТЯ
Віками, навіть тисячоліттями,
жіноча сексуальність вважалась
однією з найбільш небезпечних сил у Всесвіті.
Такою, що потребує фізичного,
законного та морального контролю.
Аж до Едемського саду і найпершої жінки, любої Єви.
Саломея, Медуза, Єлена Троянська.
Ми усі сирени...
наділені великою силою,
здатні відчувати та дарувати неймовірне задоволення,
але водночас і жахливий біль.
В будь-якому випадку
все залежить від нас.
Купер.
Ви дружина?
Так.
М-ру Коннеллі вже зачитали його права.
Його перевезуть у відділок, де зареєструють та затримають
до внесення застави, якщо її дозволять.
Є питання?
Я поїду за тобою до відділку.
Привіт, ти в нормі?
Це Купер.
Це Маджід.
Мені краще піти.
-Ні, тобі не треба йти. -Я... Я думаю, так буде краще.
Я тебе проводжу.
Елларі прокинулась.
Вона плакала.
-О, вибач. -Я не знав, чи вона голодна,
тому дав їй пляшечку-непроливайку, що стояла в холодильнику.
-Треба було її підігріти? -Ні. Дякую.
Так.
Завтра футбольний матч Хадсона. Тобто, вже сьогодні.
Так, можливо, це не найкращий день для цього.
Гей, все гаразд.
Я тобі подзвоню.
Ти мала рацію.
Я не зміг їх стримувати, і вони вдарили по мені.
Всі ті чудові миті.
О, Купере.
Треба було відчайдушніше боротись за тебе.
Не знаю, змінило би це щось...
але ти кохання всього мого життя.
Але я не кохання твого життя.
І від цього болить ще більше.
Йди сюди.
Мамо!
Тато тут. Він внизу.
Я знаю, синку.
-Привіт. -Тато.
Так, тато. Йди сюди, моя дівчинко.
Боже мій.
Ходіть сюди, мої любі.
Ходи сюди, янголе.
Ходи сюди.
Як жінок нас з дитинства вчать, як важливо робити інших щасливими.
Будь милою, будь тихою, будь веселою.
Будь такою, якою він хоче, аби ти була.
Тож ми вчимось як керувати ситуацією лише в тій складовій,
що радує того, кого ми намагаємось порадувати.
Але й інші наші складові залишаються,
знемагаючи від того, що їх ігнорують,
від них відмовляються та їх приховують під милою посмішкою.
Хороша дівчинка, яка насправді просто...
налякана.
ХАДСОН: ДОБРОГО РАНКУ, МАМО!
Я ДУЖЕ ТЕБЕ ЛЮБЛЮ!
ПЕРЕДАЙ ПРИВІТ МАДЖІДУ.
Привіт, красуне.
Доброго ранку.
Чому ти дозволила мені спати так довго?
Бо ти до пізньої ночі був в ресторані.
Крім того, у мене було багато справ.
Як пишеться дисертація?
Потроху.
Я пишу її вже давно,
тож багато думала, що я хочу сказати.
Це чудово.
Вже справжня весна.
Дзвонив мій друг Маттео, запрошує нас приєднатись до нього на човні на вихідних.
Човен виведуть з сухого доку. Підемо на ньому до Монтоку,
роблячи зупинки в декількох виноробнях.
Звучить неймовірно, але на цих вихідних діти у мене.
Пам'ятаєш?
Дідько. А ніяк не можна помінятись?
Не знаю. Певно, можна, але я не хочу. Я...
Я хочу побачити моїх дітей.
Звісно.
-Ні, я просто... -Так. Послухай...
нам варто про це поговорити.
Після аварії...
я дозволила справам повернутись до того як було.
-Біллі... -Ти був наляканий,
і я не хотіла погіршувати ситуацію, адже того дня ми так добре провели час.
Хадсон постійно говорив про тебе.
Але місяць...
це довгий час для дитини.
Тож якщо ти не збираєшся більше з'являтись,
тоді мені варто йому повідомити.
Ні.
Ні, не цього я хочу.
Субота день відкриття на стадіоні «Янкі». Я куплю нам квитки.
Ти серйозно?
Звучить чудово. Але в суботу починається продаж книги Саші,
і я сподівалась вислизнути на годинку чи дві.
Може, ми підемо на матч в неділю?
Чи, може, ми з Хадсоном підемо на день відкриття вдвох?
Тільки ви двоє?
Як брати.
Тет-а-тет, супер-пупер, хот-доги, легше легкого.
Добре, але лише, якщо ти сам цього хочеш, бо я не хочу тебе змушувати.
Я цього хочу.
Це буде весело.
Вочевидь, для життя експатів Сінгапур є найкомфортнішим місцем.
Правда?
Кожний шостий домовласник є мільйонером?
Непогано.
Але при цьому цукіні коштує 15 доларів.
Ще не пізно приєднатись.
Коли я дивився, місце 2B було ще вільне.
-Кеме. -Добре, я купив його.
-А раптом? -Кеме.
Вибач, я не розумію, чому ти навіть не обмірковуєш варіант поїхати разом.
Я це вже обміркувала.
За одну ніч? Наступного ранку я отримав тверду відмову.
Ти просиш мене кинути все своє життя,
не кажучи про мою кар'єру.
У тебе зараз неймовірний успіх.
Ти можеш писати книги та твіти звідки завгодно.
І розповісти фанатам, що я переїхала на інший край світу заради чоловіка?
Заради кохання та пригод.
-Як на це подивитись. -А як щодо тебе?
Ти хоч одну секунду думав, аби відмовитись від цієї роботи?
Ти сказав, що справа вирішена,
але якби захотів, то міг би відмовитись.
Вигадати, як керувати цією організацією з Нью-Йорка.
-Сашо, люди розраховують на мене. -А на мене не розраховують?
У мене фундація, Кеме, свій бізнес.
Я претендую на посаду в Колумбійському. Стеж за своїми сексистськими уявленнями.
Це ти про що?
Чому ти завжди припускаєш, що це жінка маєш підлаштовуватись під тебе?
Відмовлятись від планів заради чоловіка?
Гаразд.
Уявимо, я кинув роботу, та залишився у Нью-Йорку.
Ти підеш проти Міка?
Останній місяць ми жили на цій нічийній території,
лишаючись непоміченими.
Звідки мені знати, що ти знов мене не кинеш?
Авторка "Неприв'язаної" дійсно прив'яжеться до когось?
То ось в чому справжня проблема.
Ти мені не віриш достатньо, аби спробувати.
Ти не давала мені приводів вірити.
Можна хоча б провести тебе в аеропорт?
-Після презентації моєї книги? -Гадаю, що ні.
Це надто важко.
Повтор розбитого серця в аеропорту
може назавжди віднадити мене від подорожей.
-Надто високий ризик. Не з моєю роботою. -Тоді...
це прощання?
Думаю, так.
Привіт, я Купер.
Я би не сказав, що я алкоголік.
Але я... Я вже не п'ю тридцять днів.
Минулий рік був найважчим у моєму житті.
Я перепробував багато чого, аби впоратись з моїм болем.
Алкоголь, наркотики...
секс.
Але єдиного, чого я не робив, так це не говорив про це.
І тому я приходжу сюди
і слухаю усіх, які можуть бути настільки чесними...
що здатні подивитись на себе і на те, що вони наробили.
Мене це дійсно вражає, бо я намагався зробити все, що можу,
аби уникнути відповідальності
за свою провину...
у провалі мого шлюбу.
Я завжди був хорошим хлопцем.
Але не останнім часом.
І багато людей...
витратили багато часу,
намагаючись допомогти мені знов стати таким, яким я був.
Я їм не дозволив.
Все, що я зараз можу... Це намагатись виправитись.
Спокутувати провину.
Просто жити далі.
Тому...
Дивно, правда?
Ніколи не думав, що робитиму сльозливі зізнання в залі, повному незнайомих людей.
Не кажи мамі.
-Щойно відправив їй відео. Я помилився? -Хто б сумнівався.
Гей, я дійсно пишаюсь тобою.
Дякую.
За все, що ти зробив, аби я не потрапив до в'язниці.
-Хоча, певно, я на неї заслужив. -Ні, ти тут.
Ти заплатив штраф. Ти у програмі суспільних робіт.
Як бонус, Пайпер та Б'янка погодились врегулювати позов.
Жартуєш.
Просто скажу, що на пенсію тобі ще зарано.
Але справу зроблено, вони в порядку?
Годі. Гаразд?
Час залишити це все позаду та сфокусуватись на майбутньому.
Так, бо майбутнє здається таким світлим, правда?
Це чистий аркуш.
Це й лякає найбільше. Чим я його заповню?
З нетерпінням хочу це побачити.
День відкриття у Нью-Йорку. Сьогодні чудовий день у Бронксі
і чудовий день для бейсболу. «Янкіс" зійдуться в битві...
-Привіт. -Маджід.
Хто сильніше хоче піти на гру? Ти чи я?
-Я. -Привіт.
Він хоче биту Мікі Ментла. Не купуй йому.
У мене є дещо краще.
-Що скажеш? -Дякую.
Так. Ну ж бо, йди сюди.
Підніми руки.
-Пробач. -Не біда.
Ми купимо меншу на стадіоні. Ходімо.
Принесу дитяче сидіння.
-Точно. -Так.
-Не прив'язуй його скотчем до спинки. -Я навчуся. Обіцяю.
-Зробімо це. Ходімо. -Ну ж бо.
Ну ж бо.
Друже, зітри цю посмішку.
-Я досі діючий чемпіон з піклболу. -Гаразд, але не сьогодні.
Ти переміг мене лише тому, що місяць тому в мене була операція.
От коли я відновлю свій удар...
Приємно чути, що це твоя найбільша проблема.
Серйозно, та аварія значно відкрила мені очі.
-Що ми робили з нашими життями? -Правда? Бо я повертаю все назад.
З чистого аркушу. Насправді я думаю подзвонити Емілі.
Стривай, що?
Емілі, твоя колишня?
Старомодна Емілі в кофточках, Емілі «ванільне лате»?
Та сама Емілі, з якою ти хотів мене звести.
Лише щоб покращити твій настрій. У неї був такий благальний погляд.
-Вона думала, що ти не робиш помилок. -Точно.
Можливо, це мені зараз і потрібно. Не знаю.
Можливо, весь час вона була тією жінкою, що потрібна мені.
Який ти до біса нудний.
Друже, що я зрозумів, так це як я дарма витрачав своє життя, принаймні сексуальне.
-Попереду стільки сексуальних пригод. -Добре, Девоне. Я...
Я не хотів питати,
але я думав, що після аварії у тебе там внизу все...
Воно могло все...
постраждати?
Жартуєш? Вони все відновили. Насправді мені додали дюйм.
Справді? Гаразд.
Одне з сухожиль розірвалось. Але це непогано.
-Дозволило вийти внутрішньому члену. -Даруй. Внутрішньому члену?
Він є у всіх чоловіків. Не видно, коли він м'який.
-Дай я тобі покажу. -Якого біса ти робиш?
Лікар вставив насос. Мені потрібна допомога після відновлення.
-Не хочу на це дивитись. -А я хочу.
Так, усе повністю автоматизоване.
У мене стильний новий вигин, і це круто. Дівчатам подобається.
З ним простіше дістатись G-точки.
Якщо ви дійсно вірите в її існування.
Хто б міг подумати, що Пайпер, відкусивши мені пеніс,
дасть мені нову путівку в життя? Господи, я лише почав.
-Як справи, чемпіоне? -Я зголоднів. Можна щось з'їсти?
-У мене є льодяник. -Не має закусок?
-Секунду. Привіт, Алонсо. Що сталось? -Єва звільнилась.
Що? Лайно!
-Ти винен мені долар. -Ти маєш приїхати.
Крістоф стане головним.
-Коли всі вечеряють в суботу? -Незручний вечір.
А кому з нас сьогодні зручно?
-Доведеться затриматися ненадовго. -Гаразд.
Як щодо ще одного вулкану з «Нутели»?
-Так? -Так.
Ось я про що.
САША СНОУ «НЕПРИВ'ЯЗАНА»
Що відбувається?
Тобі не варто нервувати.
Ти суперзірка.
Справа не в цьому.
А в цьому.
ТИ ДОСІ МОЯ МРІЯ. Я КОХАЮ ТЕБЕ, КЕМ
Його літак відлітає за чотири з половиною години.
Не те, щоб я поставила таймер.
-О люба. -Так буде краще.
І він, і я зможемо жити далі.
Я зможу сфокусуватись на роботі, можливо, знайти нового Кема.
-Як ти знайшла Маджіда. -Чи...
Чи що? Я поїду жити в Сінгапур?
Ти могла б.
Сашо, справа не в логістиці роботи чи життя.
Справа в силі.
Хто жертвує для кого, і хто має завжди поступатись першим.
Ти віддала свою силу
і пожертвувала значною частиною себе заради чоловіка. І результат був жахливий.
-Ти кажеш мені зробити те саме? -Це не те саме.
Ми з Купером не підходили одне одному, але я досі вірю в шлюб.
Я досі вірю в таку форму партнерства, і чесно кажучи,
якби я могла повернутись і почати все спочатку...
можливо, я би відповіла «так» на пропозицію Бреда біля мого дому.
Таке кохання трапляється
раз у житті.
А зараз для нас надто пізно.
Але для вас з Кемом ще не пізно.
У тебе є другий шанс. Ти впевнена, що не хочеш ним скористатись?
Сашо, зірочко моя.
Бабусе.
-Привіт, Біллі. -Привіт, Роз.
-Я така рада, що ти прийшла. -Жартуєш?
Це твоє призначення долі.
Для мене честь бачити тебе там, де ти маєш бути.
Я керую моєю долею, я капітан моєї душі.
Десятиліттями ці слова могли казати лише чоловіки.
Жінки мали підтримувати, схилятись, підкорятись,
аби отримати свою силу від чоловіків, з якими були пов'язані.
Але зараз нові часи для жінок,
для усіх, хто хоче відповідати лише перед самими собою
та залишатись неприв'язаними, у променях слави і з можливістю робити,
що ви хочете...
коли ви хочете...
та з ким ви хочете.
Поїхали зі мною.
Перепрошую.
Коли ви йдете своїм власним шляхом, знаходите свій власний шлях,
вам ніколи не доведеться питати у самих себе, яким би могло бути життя,
бо ви можете зробити його саме таким, яким би хотіли.
Дякую.
Чудово.
Щиро дякую, що прийшли.
Я маю повертатись додому, до Елларі. Ти в нормі?
-Ми це зробили. -Роз.
Так, це все про мене.
Що ж, подзвони мені.
Де б ти не опинилась.
Гарного тобі вечора.
Шкода Біллі.
-Бабусю. -Вона повернулась до інституту.
Ти сказала. Я знаю. Але вона втратила стільки часу.
Ти не збилась з курсу. Не дозволила собі відволіктись.
Тепер в тебе є все, чого ти хотіла.
За виключенням того, що я сама.
Бабусю, я завжди буду вдячна тобі,
що ти наполягла, аби я не відмовилась від мрій багато років тому.
Думаю, нічого цього не сталось би, якби в 22 роки я поїхала до Каліфорнії.
До біса, відверто.
Але мені вже не 22 роки.
І...
Я не впевнена, що я хочу так жити до кінця життя.
Чому ні?
Кем повернувся.
Боже.
Він досі кохає мене. Хоче, аби я поїхала до Сінгапуру з ним.
Звісно, він хоче.
Тож після всіх цих років
ти просто станеш однією з тих дівчат,
-які біжать за якимось чоловіком? -Не за якимось.
За Кемом.
І, можливо, я така дівчина.
Яка раптом летить до Риму,
і погоджується на божевільні пропозиції в Метрополітан і...
І яка хоче поїхати за коханням свого життя на крихітний острів в Азії,
де цукіні коштують 15 доларів.
Зараз у мене є успіх.
І я хочу чоловіка також.
Я хочу, принаймні, спробувати мати це все,
аби не питати до кінця життя: "А якби?"
Ти щойно зайшла на цю сцену.
Вся сутність твоїх книжок в тому,
аби переконати жінок жити життя на їхніх власних умовах.
А тепер ти хочеш поїхати, зробивши все навпаки?
Можливо, це мої умови.
Привіт, друже.
Ще кілька хвилин.
Я перевірив рахунок «Янкіс» ведуть три-нуль.
Ще щось хочеш? Ще гарячого шоколаду?
-Добре. -Добре.
Маджіде, ти маєш підійти, я знайшов шеф-кухаря на заміну.
Чудово.
У нас п'ять порцій креветок на грилі. Не роби крок назад. Я там.
Треба швидше!
-Підсмаж мені гриби! -Перепрошую?
Що ти тут робиш? Йди звідси, хлопче.
-Можна мені ще гарячого шоколаду? -Що?
-Чорт! -Я візьму вогнегасник!
Полум'я поширюється! Боже мій!
-Дзвоніть 911! -Хадсоне, чому ти на кухні?
Тобі тут не можна! Що ти робиш?
Лишайся тут! Не рухайся!
Привіт, як там гра? «Янкіс» перемагають?
Біллі, мені дуже шкода.
Що сталось?
Його звуть Хадсон Коннеллі. Йому шість років.
-Зріст біля 90 см. -Купере.
-Купер. -Привіт.
Боже мій. Мені так шкода.
-Припини. -Мені так шкода.
-Ні, припини. Це не твоя провина. -Моя.
Я знаю, це я винен.
Чому ти взагалі привів Хадсона сюди?
-Ви мали бути на матчі. -Це мало бути короткою зупинкою.
І ти навіть не подзвонив
і не написав, аби я знала, куди ти везеш мого сина?
Біллі, все буде добре. Ми його знайдемо.
Мої працівники шукають на вулиці.
Я не буду просто сидіти та чекати.
Добре, я піду на схід. Ти йди на захід. Гаразд?
-Так. -Добре.
-Я піду з тобою. -Ні. Не треба.
Біллі.
-Звідки ти дізнався? -Алонсо подзвонив усім інвесторам.
-Наскільки все погано? -Не знаю, але Хадсон був тут,
а тепер він зник.
-Він втік. -Що?
-Мені треба його знайти. -Я піду з тобою.
Не маю уявлення, навіть куди він міг піти.
-У нього є улюблене місце? -Він не знає міста.
Він лише раз був у ресторані Маджіда.
В той день, коли ми зустріли тебе в парку.
Йому сподобався хлопець з бульбашками? Той парк поруч.
-Боже мій. -Ходімо.
Мік зараз на дуже важливій зустрічі,
Гарний ботокс.
Що з тобою? Мої щелепні нерви дуже чутливі.
-Це те, якою я була, але не є зараз. -Що в біса це значить?
Я більше не буду жити у брехні чи щось приховувати.
Я що, схожий на жінку?
Прибережи це для «В'ю». У тебе рекламний тур книги.
Я зроблю тур для «Неприв'язаної»,
але лише як рекламу для моєї наступної книги «Підтримана коханням».
Яка сентиментальність. Скоріше «Приборкана коханням».
Я перевірив, твої 10%
оплатили мені розробку стратегії твого бренду.
Чому ти тут почала командувати?
Бо я в біса Саша Сноу. І я маю встигнути на літак.
Не бачили маленького хлопчика? Блондин, десь такого зросту.
-Ні? -Ні?
Я нікого не бачу.
Гей. Агов, Біллі. Біллі, подивись на мене.
Ми знайдемо його, ясно? Тут чи ще десь.
Хадсоне?
Хадсоне!
-Мамо? -Хадсоне.
Привіт, мамо.
Я так хвилювалась про тебе.
Там була пожежа.
І Маджід кричав на мене, і він винен мені долар.
Я прийшов подивитись на бульбашки, але їх немає.
Знаю, маленький. Знаю.
Бульбашки не кожен день.
Ті бульбашки були чудові, правда?
-Ви той хлопець. Мамин друг. -Так.
Мамин друг.
Ніколи більше не втікай.
Добре? Ніколи.
Вибач.
Все гаразд.
Знаєш, я сам колись був наляканим хлопчиком у Нью-Йорку.
Тож не хвилюйся. Гаразд?
-Ти сказав, що хочеш мої кеди. -Так, хочу.
-Ти сказав, вони круті. -Це було кумедно?
Ти так дивився на нього, я була...
Тато.
Друже, привіт.
Ти нас сильно налякав.
Дякую за допомогу.
Я нічого не зробив.
Ні, ти зробив.
Це була ідея Бреда, де шукати Хадсона.
Він згадав той парк, де ми всі випадково зустрілись
-минулого місяця. -Що ж, я дуже вдячний.
Ми усі вдячні.
Що ж, мені варто зайти та оцінити заподіяну шкоду.
Перевірю, як Маджід.
Побачимось, хлопче.
Так. Класно!
Ти поїдеш з нами додому, тато?
-Я не проти. -Правда?
Так, ми можемо... Можемо знов облаштувати кімнату для гостей.
-Правда? -Так. Добре, маленький?
-Добре? -Це було б чудово.
Але послухай мене. Я зустріну тебе там. Гаразд?
Мені лише треба ще дещо зробити.
-Гаразд? -Так. Добре.
Кеме, стривай.
-Сашо, що ти тут робиш? -Я лечу з тобою.
У мене немає речей. Я приїхала прямо з презентації книги.
Ще встигла сказати Міку, аби пішов в дупу.
Доведеться купувати новий гардероб у Сінгапурі.
Чи, враховуючи ситуацію з цукіні по 15 доларів,
може, буде дешевше, аби Біллі переслала мені всі речі.
Сашо, я дійсно зворушений, але ти не можеш полетіти до Сінгапуру.
Ні. Я можу, і я полечу.
Слухай, хтось має поступитись перший.
І це буду я.
Я хочу поступитись тобі. Заради нас.
Заради всього, що у нас може бути в наступні 17 років життя.
Як ти сказав.
Я не хочу прокинутись зранку без тебе в моїх обіймах.
Я кохаю тебе, Саша Сноу.
Але ти не можеш полетіти до Сінгапуру.
-Чому ні? -Д-ре Еванс.
Ми змогли забрати ваш багаж.
Щиро дякую.
Бо я теж поступаюсь першим.
Ти мала рацію.
Не завжди жінка має підлаштовуватись.
Не хочу бути тим чоловіком,
який проситиме тебе відмовитись від свого життя і жити моїм.
Жінка, яку я кохаю, живе у Нью-Йорку.
Її життя тут, і я буду там, де вона.
Тому я залишаюсь.
Справді?
Підіймайтесь.
І тому я певна, що це буде твій найкращий рік.
За іменинницю.
-За Емілі. -За Емілі.
Будьмо. Я люблю вас.
Будьмо.
Купере?
Що ти тут робиш?
Хотів привітати з днем народження.
Рада тебе бачити.
Може, скажеш кілька слів?
О ні. Не треба. Я більше не п'ю.
Але я дійсно хочу дещо сказати.
Не знав, що буду казати це перед усіма,
але я зрозумів, що можна втратити людей, яких ви любите,
в одну мить.
Отже...
дванадцять років тому я був для тебе поганою парою.
Я не міг оцінити все те, що ти могла запропонувати,
а той список був довгим.
Ти співчутлива, розуміюча, ти ніколи ні від кого не відвертаєшся.
Ти ніколи не відверталась від мене.
Я вже не такий, яким був, коли ти мене бачила востаннє.
Я працюю над собою.
Намагаюсь стати чоловіком, якого ти завжди бачила в мені.
Я досі не знаю, чи я той, який заслуговує на тебе, але...
То тобі не треба про це подумати, чи ти...
Моє бажання на день народження здійснилось.
Маджіде.
Красуне.
Схоже, ресторан потроху лагодять.
Так, зможемо відкритись на наступному тижні.
О це чудово. Я рада.
Послухай...
Мені дійсно шкода щодо того, що сталось.
Мені також.
-Я намагався зв'язатись з тобою. -Знаю. Я...
Мені було потрібно кілька днів, аби заспокоїтись.
Не хотіла приймати жодних важливих рішень, доки емоції не вляжуться.
Біллі, я дуже тебе кохаю.
Наш час разом - це все для мене.
Але я не тато.
Не розумію почуття малят, не знаю про дитячі крісла та графіки.
Моя єдина дитина - це мій ресторан.
І, якщо чесно, це єдина дитина, яку я хотів.
Я знаю.
Але не кидай мене.
Є стільки хорошого. Ми можемо повернути все, як було.
Можливо, в тому й був секрет успіху.
У тебе своє життя в Коннектикуті, а наше життя тут разом.
Це працювало.
Так, це так добре.
І нам було так весело, але...
цього недостатньо.
Якщо я чогось й навчилась...
так це того, що я не хочу ділити своє життя на дві частини.
І якщо я не можу бути в стосунках, які дозволяють мені...
бути такою як я є...
тоді я краще буду сама.
Ти - це щось.
Мені казали.
Сюрприз.
САША СНОУ «НЕПРИВ'ЯЗАНА»
СИЛА ТА РАДІСТЬ СЕКСУ ТА ЖИТТЯ
СХВАЛЕНО! ВІТАЮ З ДОСЯГНЕННЯМ! ПРОФ. САМНЕР
«ТУРБОРГАЗМИ» ВАГІНАЛЬНІ ВПРАВИ ДЛЯ КРАЩОГО СЕКСУ
Пані, чи ви готові відчути багатократні оргазми G-точки та шийки?
Укріплення м'язів призводить до покращення відчуттів.
Можливо, G-точку назвали на честь чоловіка, який її «відкрив»,
але вам точно не потрібен чоловік, аби самим її знайти.
-Вона тримає його своєю... -Піхвою? Звісно.
Гаразд.
Думаю, мені потрібен менший кокос.
Вільгеміна Манн.
КОЛУМБІЙСЬКИЙ УНІВЕРСИТЕТ
ВІТАЄМО БІЛЛІ!
Так!
Останній шматочок.
Я більше не можу, немає місця,
якщо ти не хочеш спробувати метод Купера.
Як я завжди кажу?
-Завжди є місце. -Завжди є місце.
О Купере. Це було так мило.
-Щиро дякую. -Будь ласка.
Гей.
Я пишаюсь тобою, д-ре Манн.
Так.
Насправді я дещо хотів тобі розповісти.
Слухаю.
Хочу попросити Емілі вийти за мене.
-Добре. -Ось так.
Виявляється, в житті може бути більше одного кохання.
І вона не просто мені підходить...
Я той чоловік, що підходить їй.
І коли я з нею...
Я відчуваю, що мене їй вистачає.
Це неймовірне відчуття.
Знаю, що ти скажеш. Скажеш про її светри і ванільні лате...
Ні-ні, Купере.
Я хотіла сказати...
Емілі чудова.
На мою думку, з такою дівчиною...
ти завжди мав бути.
І якби я була більш чесна з тобою і сама з собою...
то, можливо, так би й було.
Я ніколи не буду шкодувати про наше спільне життя.
-Бо у нас двоє красивих дітей. -Ні.
Це ще не все.
Через тебе.
Ти...
неймовірна.
І скільки би часу я не називав тебе своєю,
я вважатиму, що мені неймовірно пощастило.
І я щиро...
щиро вдячний.
О Купере.
Я така рада за тебе.
І за Емілі.
Дякую.
Отже...
Я хочу спитати...
Ти щаслива?
Так. Щаслива.
Тобто, це не та казка, яку я собі уявляла, але, знаєш,
у мене є друзі, робота, діти, яких я обожнюю,
та дуже милий і відповідальний їхній батько.
Це теж своєрідна казка.
В кінці кожний з нас озирнеться на своє життя і скаже одну з двох фраз:
«Якби ж" чи «Добре вийшло».
У нас було так багато тих моментів «добре вийшло»
навіть в несамовиті найдраматичніші дні.
Я рада, що вони були у мене, бо вони були у мене з тобою.
Ти така рідкісна людина, яка ніколи не каже «якби ж»,
яка безстрашно каже «так»,
навіть зараз чоловікові, який за визначенням...
є «добре вийшло».
Ти горда, пристрасна, відкрита світові.
І найголовніше, ти моя подруга.
Тож, Кеме, насолоджуйся.
Але, подруго, не забувай, я з тобою.
Завжди.
За Сашу та Кема!
-За Сашу та Кема! -Будьмо!
-Так. -Вітаємо.
За Сашу та Кема.
Я з тобою.
Завжди.
Красиво сказано, Біллі.
Ти завжди вміла грати словами.
Що ти тут робиш?
Я спитав у Саші, чи можу прийти та здивувати тебе,
аби ти була вражена.
Вона змусила мене пообіцяти, що дочекаюсь торта, але...
Де Джіджі?
Пішла від мене.
Насправді вже давно.
І зараз вона з кимось таким, хто не втратив своєї компанії.
Ми обидва знали в душі, я не можу...
Що я ніколи не міг бути повністю її.
Бо я ніколи не припиняв бути твоїм.
Це ти, Біллі.
Це завжди була ти.
Прошу, скажи мені, що це насправді.
Це насправді.
Ми є насправді.
Ми безсумнівні.
Тобі це відомо.
-Я зараз втрачу свідомість. Я... -Ось.
Я тебе тримаю.
І я...
тебе тримаю.
Як жінки, ми наділені великою силою.
І найважливіша...
це сила вибору.
Коли ви вибираєте, з ким провести своє життя,
ви також обираєте, ким ви хочете бути в цьому світі.
Але ви не можете зробити цей вибір, доки не знаєте, ким ви є насправді.
Лише коли ви зрозуміли, прийняли
та щиро полюбили себе справжню в усій красі,
тоді це рішення стає очевидним.
Коли ти стаєш тією, якою хотіла бути...
тоді все інше...
це просто соус.
Я вагітна.
Переклад субтитрів: Vsevolod Ivashchenko