EN ORIGINAL COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Olé, olé, olé!
Oi, oi, oi!
Vi siger olé, olé, ole!
Oi, oi, oi!
Vi siger oh, oh, oh!
Oh, oh, oh!
Olé, olé, oh!
Hvordan har vi det, alle sammen?
Skønt at se jer alle sammen her.
Single-damer, lav noget larm!
Okay.
Nogle af pigerne er ikke helt sikre.
Nogle piger kigger på sin pige lige nu:
"Vent lige, du tog til...hvad? Siden hvornår?"
Se den single-fyr der:
"Hvor? Hvem? Hvor?"
Det er skønt at være her.
For det er sådan med comedy,
at lave alt det her standup-halløj,
jeg tror, det er noget, jeg har fra min mors side af familien.
Min mor er også en meget livsglad, humoristisk person.
Har vi nogle mødre her i aften? Nogle mødre?
"Ja? Er du færdig med skoleløbet, knægt?
Så af sted, skrid ud og leg."
Vi er ærlige, imens jeg er her, okay?
Nogle mødre er nogle narrøve, ikke. Nogle mødre...er narrøve.
Se den mor der lige nu:
"Så jeg er en narrøv? Okay.
Det kommer på TripAdvisor, hvad siger du til det?
Er det narrøv nok for dig?"
Det er bare sådan,
at når vi vokser op, gør mødre nogle narrøv-ting.
Alle mødre har gjort narrøv-ting.
Man ved det ikke selv. Se nogle mødre nu:
"Jamen, sig løs.
Hvad med at føde, var det en narrøv-ting?"
Jeg kan huske, da jeg var barn.
I ved, hvordan det var,
når man skulle ud at købe ind med mor.
Min mor lavede et lille midt-uge-indkøb.
Og når man køber ind med sin mor,
vil man også have noget.
Alle her har sneget ting i kurven. Vi har alle sammen gjort det.
Kan I huske at snige ting i kurven?
"Atju" Man kaster bare noget derned? Ikke?
Men nogle gange var det ordentlige ting,
man ville have i kurven, sunde ting.
Jeg kan huske...
Kan I huske de små morgenmadsæsker?
Kan I huske dem?
Man tog dem op, ikke?
Så lavede man det klassiske mor-kald,
når der var noget, man ville have som barn.
Man sagde:
"Mor,
mor.
Kan vi, mor? Kan vi ikke nok?"
Det er derfor, jeg siger,
at da jeg var barn
var min mor en Champions League-narrøv.
Ved I hvorfor?
Min mor kiggede ikke engang på det.
Kender I det, når jeres mor ikke engang kigger på det?
"Nej, det kan du godt stille tilbage med det samme, kammerat."
"For helvede, den narrøv-dame, mand. Hvad fanden?
Narrøv, mand.
Se dig engang.
Med dine fede ankler, pladderhoved."
Alles mor har fede ankler, du skal ikke engang prøve.
"Nej, ikke min mor."
Din mor har lægge i skoene, har hun ikke?
Det smukke ved en familie er,
at alle her har en unik familie.
Din familie er anderledes end din familie.
Og din familie er anderledes end din.
Men alle har den ene tante.
Til et bryllup, ikke? Vi kender alle til den ene tante.
Hun har altid virkelige problemer
i sit liv.
Ikke? Hun er deprimeret, alkoholiker,
hun lider af hårtab.
Der er gang i noget
i hendes liv, ikke?
Herovre på dansegulvet
er børnene ved bryllupper, ikke?
Personligt vil jeg sige,
rend mig i røven med de børn.
De render altid rundt,
glider af sted, og er i vejen.
Og der er den ene mor, der ikke kan more sig,
der bliver ved at skælde ud på den lille knægt:
"Hør så! Stop det glideri!
Stop det glideri!"
"Nej, mor.
Mor.
Nej, mor, jeg har lige spist, mor.
Jeg leger bare med min nye kusine derovre."
"Du kender ikke den unge.
Du har ikke set ham før.
Han kan være pædofil. Du kender ham ikke."
Og I ved, når...
Har I oplevet, jeres mor bliver så gal,
at hun taler til sig selv, har I set mødre gøre det?
"Han løber stadig. Jeg slår ham fandeme ihjel.
Han bliver ved. Hvorfor løber han? Jeg slår ham fandeme ihjel."
Men herovre,
her er din onkel, okay?
Faktisk er det sådan,
at han er din fætter, men han er over 50,
så du kalder ham onkel.
Har I sådan en fyr?
For du ved, hvem dine unge fætre er, ikke?
Man siger: "Hvad så? Hvad sker der?"
Sådan der, mand. Hvad? Fifa? Mand, jeg basker dig i Fifa."
Så prøver onkel at blande sig:
"Spiller I stadig cricket?"
"Cricket? Hvem fanden spiller cricket? Hvad snakker du om, mand?
Hold kæft, Winston."
Der er en mærkelig onkel i alle familier.
Du har set ham i klubben,
I ved, hvordan det er, fyre skal have sine runder.
Men I har set den mærkelige perverse fyr. Baren er herovre.
Men han går ikke den vej. I har set ham.
"Undskyld, hallo, jeg går lige igennem.
Undskyld.
Gider du flytte dig?
Undskyld."
Han har beskidte negle og sådan noget.
Han tilbyder dig en kiks på arbejdet:
"Nej, jeg er allergisk...
...over for kiks."
Herovre har vi mit yndlings-familiemedlem,
det er fædre.
Fædrene vil altid fuldende sin aften
med en dans på dansegulvet med sin datter.
Men vi ved alle sammen, at fædre drikker for meget
og ender med at ødelægge festen
og afsløre en familiehemmelighed,
som ingen vidste noget om.
Det er alles familie.
Så, din tante er her,
hun danser den der tante-dans, alle tanter danser.
Du kender din tante.
Hun tror, hun er støttevokal i et band
og begynder at bevæge skuldrene.
I ved, når tanter er sure?
De har det der falske smil? Har I set et falsk tante-smil?
Men så bliver de mærkeligt bipolare og fornærmer dig ud af det blå.
Herovre er børnene til bryllupper.
I ved børn i dag, de kan ikke danse.
Så børnene står på dansegulvet og vælter ind i hinanden sådan her.
Og de mener det virkelig med denne her nye dans.
Herovre er jeres onkel.
Men det er jeres perverse onkel. Han er så pervers,
at hvis du blinker, ser du det ikke.
"Det er bare for sjov.
Det er ikke for sjov."
Herovre er fædrene. Kan I huske fædre?
De gør hvad som helst. Fædre danser med de små børn:
"Fantastisk, Abigail.
Du er den bedste danser, jeg nogensinde har set.
Okay, jeg kommer ned. Okay.
Vil du hen og sidde med din mor nu?
Nej? Vil du blive ved med at danse?
For helvede da."
De drikker lidt mere og prøver at blande sig i bandet.
"For helvede,
det her kan jeg fandeme godt.
Jeg kunne havde været med i UB40, for fanden. Sådan.
Skide...
Skide fjols."
Så prøver han at danse med sin datter på dansegulvet.
"Hvad mener du med, du bliver flov? jeg er sgu din far.
Kom og dans med mig.
Du hvad? Hvad mener du? Sluk den skide musik.
Sluk den skide musik, ellers er der fandeme ingen, der bliver betalt.
Jeg sagde, kom og dans med din skide...
Du hvad? Hvad mener du med, at jeg ødelægger festen, Debbie?
Jeg har betalt den skide fest.
Hvis jeg vil danse med min datter, danser jeg med min...Du hvad?
Har du givet alt, du kunne, Sharon? Ved du hvad, Sharon?
Skrid ad helvede til, ved du hvad, skat?
Nej! Hvert år, lorte-jul og din latterlige frisure.
Hvad? Er jeg fuld?
Du skal ikke tale om fuld, Tony.
Du har været alkoholiker i 40 år, for helvede.
Fuld? Så jeg ødelægger festen?
Er det mig, der ødelægger festen?
Men dine fætre står på dansegulvet med dilleren fremme.
Men det er mig, der ødelægger festen, Tony?
Det er dig, der ødelægger festen.
Hun er ikke engang min datter. I kan alle sammen rende mig.
Men, Sharon, kunne jeg alligevel få det lift?
Er liftet stadig aktuelt?"
Du har set alt det her udfolde sig.
Du sidder bagerst ved brylluppet:
"Hold kæft, det er en langt ude familie. Jøsses."
Min mor er den glade i vores familie.
Hun er den sjove og fede person.
Min far er mere alvorlig.
Han er også rastafari.
I ved, en rigtig rastamand.
Han går som en rastamand.
Rasfarier går langsomt.
Man har ikke travlt med at komme til Babylon, man tager sin tid.
Ingen herinde har set en rastafari, der har travlt.
Det har I aldrig set.
"Babylon."
Det har I ikke set.
Men min far er fed nok. Han tager tingene, som de kommer.
Han gik på Brixtons hovedgade i gamle dage,
ikke nye Brixton,
quinoa og avocado.
Gamle Brixton.
Han gik på hovedgaden med sine dreadlocks.
Selv måden min far klædte sig på var anderledes,
for han gik med militærtøj.
Han lignede Predator, gratis.
Hvad fanden laver du, far?
Men far dansede af sted, og jeg holdt ham i hånden,
og så så han en rastafari-ven.
Og, når en rastafari møder en anden rastafari,
har de en hilsen, kun rastafarier har.
Min far sagde:
"Alt okay?
Irie."
Kun rastafarier kan sige det.
Ikke en eneste almindelig nabo:
"Godmorgen, Irie, Jah velsigne dig. Hav en skøn dag."
Måden, min far ville hilse på en af sine veninder
var også anderledes.
Min far gik på hovedgaden,
og så så han en kvindelig rastafari:
"Alt okay,
kejserinde?"
Se nogle kvinder i publikum: "Kejserinde, det er da skønt.
For helvede, Steve kalder mig tøjte, og det troede jeg var sødt."
Jeg forstår godt,
det ikke er nemt at opdrage børn.
Nogle gange er det nemmere at give dem en iPad,
men nogle af de børneprogrammer giver ikke mening.
Der er et program, hvor en af karaktererne kom ud af et træ.
Han gik ud af et træ og...
Og karaktererne svarer, som om de ved, hvad han siger...
Hvad er det nu, det program hedder?
In the Night Garden...
Hvem fanden går ud i haven om natten?
Jeg kan se, nogle af jer også griner,
I skal ikke lade, som om, når I har jeres små børn, og de siger:
"Åh far, vil du ikke læse den historie for mig?"
"Så, Flow...
Så, Flowertots
sagde til den store mand..."
"Hvad sagde han, far? Lav stemmerne."
Der er bøllerne, der hænger ud: "Du skal ikke grine, jeg er ligeglad.
Jeg banker dine små børnehavevenner."
Nu kan man grine af de ting.
Der er ikke noget bedre end at være nostalgisk med venner,
særligt nu som voksen,
for dengang var det ikke sjovt at blive banket.
Det var ikke sjovt.
Men man kan grine af det nu, når man kigger tilbage.
Jeg kan huske det underlige tidspunkt,
hvor min mor bankede mig, og det ikke gjorde ondt længere.
Jeg måtte lade, som om det stadig gjorde ondt,
"Oh, av!
Skrid ud af mit værelse med dine fede ankler."
Min mor var smart. Hun opgraderede. Hun begyndte at bruge våben.
Hvad?
Jeg fik et bælte.
Jeg troede, alle fik et bælte som våben.
Det troede jeg.
En ven fortalte mig for nylig:
"Fik du ikke ståltråden fra netgardinet?"
Hvad, ståltråden?
Fra netgardinet?
Ved du, hvor svært det er at tage ståltråden ned fra et netgardin?
Den skal ud af det ene lille, dumme hul,
det andet lille, dumme hul, så prøver man at hive den ud,
krogene sidder fast i nettet.
Alle naboerne kan se, du bliver banket.
Min mor laver insanity-træning bare for at banke mig.
Da jeg voksede op,
fandt jeg ud af, at når man har en rastafari-far,
var der ting, jeg troede var normale, som ikke var det.
Ting som børnerim tager I for givet.
Ikke mig. Når ens far er rastafari,
lyder børnerim lidt som...
Yo!
Jeg skal fortælle dig Nogle rigtige børnerim
Lidt præcis nu, blodklat
Blodklat, blodklat
Jack og Jill på bakken
Ja, for at hente vand
Han giver sin datter mad Han giver sin datter mad
Ja, for hun er tørstig
Nu siger vi tre blinde mus
Tre blinde mus Kom og led efter osten
Men de kan ikke finde det
Ingen ost til'em til'em
For de er laktoseintolerante Nu siger jeg
Gamle McDonalds havde en gård
Det er en cannabis-gård
Jeg siger cannabis-gård Jeg siger cannabis-gård
Gamle McDonald til canabis-gården
Hjulene på bussen Drejer rundt og rundt
Jeg siger, gamle miss Muffet
Sad på skamlen, gamle miss Muffet
Hun sagde: "Rend mig"
Mæ mæ, sorte får Mæ mæ, sorte får
Diskrimination for det sorte får
Gurli gris, en sort Gurli Gris
Du kender mig Med en Gurli Gris, siger jeg
Baby John
Baby John. Baby
Pis!
Så I hvor lavt jeg gik for Baby John?
Så I hvor lavt?
Jeg troede, jeg var Vybz Kartel,
Baby John. Baby
Men, ved I hvad?
Jeg må altid rose min far,
fordi min far var meget...
Da jeg gik i skole, var jeg ordblind.
Nu blev der stille, jøsses.
Nogle af jer tænker: "Jøsses, er han ordblind?
Jøsses.
Han kan ikke spille Scrabble."
Nogle af jer der:
"Det forklarer Instagram-teksterne, jeg har set det, men han kan ikke se det.
Det er ikke "de", det er "de er".
Det er ikke "din", det er "du er".
Grammatikpolitiet er her, knægt.
Klar til at sætte komma og punktum, hvor det er nødvendigt.
Det er godt at have sådan en far,
når man er ordblind, når man går i skole.
Jeg tror, jeg var lidt af en klassens klovn.
Jeg havde det godt med alle, de kloge børn
og nogle af bøllerne. Kan I huske bøllen i skolen?
Ja? Kan I huske den fyr?
Den stærkeste på din årgang.
Hvad? Ingen kunne røre ham.
Kan I huske, når han fik sin straf?
Man sad i engelsktimen,
og så sagde læreren:
"Kan du læse næste afsnit?"
"D-et?
D-e et
D-d.
Hold kæft. Jeg flipper ud på dig. Er du skør?
D...
Kan I huske en i klassen, der havde fået nok?
De havde bare fået nok.
De ville bare lære.
Kan I huske den knægt, der sagde:
"Hallo!
Det hedder "Det".
Ikke D-et, mand!
Den fyr kan nu ikke fatte,
at nogen har haft mod til at være respektløse over for ham.
Han fatter det ikke.
Han meddeler oven i købet, når han skal til at blive gal.
"Jeg vil ikke lyve, nu bliver jeg gal.
Bliver gal. Jeg begynder at flippe ud på folk.
Er du skør? Venner, jeg dræber alle på skolen i aften."
Dræber du alle på skolen? Selv viceværten, hvad har han gjort?
Han har ikke gjort noget.
"Jeg bliver gal. Hvad mener du? Jeg flipper ud på dig."
Så var der også altid en pige i klassen,
som ikke var bange for nogen.
Hun havde også en masse brødre.
Som en yngre voldsforbryder. Hun var ikke bange for nogen.
Hun ville bare sige det til ham:
"Hvorfor græder du?
Store baby."
Den fyr fatter nu ikke fatte,
at to personer har været respektløse over for ham.
Han fatter det ikke. Og man ved, han bliver gal.
Kan I huske, da han væltede et bord?
Pis, det går amok nu. Han vælter bordet.
"Nu bliver jeg gal."
Folk prøver at berolige ham: "Hvorfor bliver du så irriteret?"
-"Jeg bliver sur. Hold kæft." -"Slap af, tag det roligt."
Der er altid børn med adfærdsproblemer,
det er ikke sjovt.
Men lige denne her lille dreng var en lille lort.
Det var han. Han blev sur for ingenting.
-"Jeg bliver irriteret." -"Hvorfor bliver du så gal?"
"Hvorfor så gal?"
"Min tante døde for syv år siden, jeg er stadig gal over det.
Hvad mener du? Min yndlingstante. Er du idiot?
Patrice. Er du gal?"
Han havde en regel. Han sloges med drenge
men ville ikke slås med piger. Gæt, hvad han gjorde.
Han kastede stole efter dem.
Han kastede en stol, han var ligeglad.
Alle kan huske ham, der ledte efter sin yndlingsstol.
"Er du gal?" Han ledte efter sin stol,
og han havde sin tro følgesvend, der prøvede at berolige ham.
I ved, lavere end ham, han hed Mustafa.
Eller noget i den stil, ikke? Mustafa ville sige:
"Bare glem det, mand. Hold op med at slås.
Seriøst, bare glem det."
Mustafa er så lille, at han kigger op:
"Bare glem det, mand.
Glem det. Hør på mig.
Du skal høre på, hvad jeg siger,
for du får eftersidning."
Folk griner:
"Hvorfor griner I ad min kammerat?
I skal ikke grine ad min kammerat.
I skal ikke grine. Ven,
slap af, tag det roligt."
Lille, kloge Peter,
som ikke engang driller...
"Hvorfor griner du ad min ven? Jeg stikker dig i øjet med en vinkelmåler,
lad være at grine."
Han bliver gal, han finder sin yndlingsstol.
Han er lige ved at smide stolen efter hende.
Ved I, hvem der kommer og redder alle?
Nej?
Nogle gange sidder han i timen med sin hjælper.
Hun hedder Gurli.
Ja, hun var cirka så høj,
hun satte livet på spil for farer.
Hun har sat livet på spil, hun har løbet, hun siger:
"Ah!
Nej, nej, nej!"
Sæt stolen ned.
Nej! Sæt stolen ned.
Kom, tag min hånd.
Kom, det er okay.
Kom, kom med ind på mit kontor.
Kom, du kan bruge computeren. Du kan jo lide computeren.
Du kan gå ind i Paint. Kan du lide Paint?
Hvad? Kan I huske, hvor sygt Paint var?
"Han laver en grøn spraydåse, er du okay?
Han vil printe den i farve, er du okay?
Der har vi navnet.
"Den unge Iceman".
Hvad?
En af dem, jeg altid sad ved siden af
var en fyr, der hed Masood, og jeg elskede Masood,
for han var en af de klogeste børn på hele skolen.
En rigtig klog fyr. Masood mistede aldrig besindelsen.
Han blev aldrig sur. Der var kun én gang,
hvor han blev sur.
Når nogen bandede ad ham. Ikke engang ad hans mor.
Hvad? Man skulle være...
Børn var ligeglade, de kom hen til dig
uden at sige noget om dig: "Hvad? Din mor."
Ikke andet. "Din mor!"
Kan I huske den ene dreng, der ville køre tingene op?
"Hold nu op!
Han svinede din mor til.
Nej!
Finder du dig i det? På en onsdag? Nej!
Fik din mor kejsersnit for at finde sig i det?
Mand, hvis det var mig,
ville jeg slås imod ham.
Man skulle være klar og husk, Masood var ikke klar til det,
for der var det med Masood, at han ikke kunne bande.
Jeg har aldrig set Masood blive sur, han blev kun sur én gang.
Han transformerede så hurtigt til en asiatisk gadedreng.
Masood havde noget, han gjorde, når han blev sur,
han gjorde ting med hænderne.
Hvis nogen svinede hans mor til, sagde Masood: "Hvad?
Hvad siger du til mig?
Så du sviner min mor til?
Hør, John,
når jeg ser din far,
sutter jeg hans pik, okay."
Det giver ingen mening, vel?
Når man måtte blande sig i en tilsvining:
"Store mand, det giver ingen mening.
Det er det, du vil, men kom tilbage som en større mand, store mand."
Masood var super klog.
Jeg sad altid ved siden af ham.
Det er sådan, når man er ordblind,
det var ikke det, at jeg ikke kunne læse eller skrive,
det var koncentrationen.
Koncentrationen påvirkede min indlæring.
Lad os sige, du er Masood, vi snakker bare.
Vi forstyrrer ikke klassen.
Vi snakker bare. Men alle kan huske
den særlige type lærer,
som ser, man snakker, og laver et stort problem ud af det:
"Javel ja!
Javel ja!
Vi har en samtale derovre, børn.
Ja, vi har en samtale derovre.
Nej, rejs jer op."
Kan I huske det, vi alle sammen sagde:
"Men jeg gjorde ikke engang noget, frøken."
"Nemlig, du gør ingenting.
Nej, rejs jer op, sagde jeg."
Kan I huske en person i klassen, der ville hjælpe jer?
Den ene person, som prøvede at forsvare dig?
"Nej, frøken, han snakkede ikke, jeg sværger.
Jeg sad ved siden af, han sagde ikke noget,
han lavede sine opgaver, frøken.
Jeg føler, du er fordømmende, fordi han er sort.
Han sagde ikke noget."
Kan nogen huske den dag, jeres lærer mistede besindelsen?
Kan I huske den dag, læreren havde fået nok,
og hun gik bare amok.
Hun hobede det op til et snarligt udbrud.
"Hvad?
Hvad?
Du kan rende mig i røven."
Kan I huske, når lærerne gik amok?
"Alle snakker.
Ingen lytter."
Og det her er lærernes yndlingsfrase, de elsker at sige det:
"For pokker, børn!
Nu dig.
Din skid.
Du kan lide at snakke,
så fortæl alle i klassen, hvad osmose er.
Nej, snak! Ja, for du kan lide at snakke."
Jeg var i den klasse, og sagde: "Osmose,
osmose,
osmose.
Osmose er den proces,
hvor en høj koncentration
kommer i en lav koncentration.
Lidt som med kartofler i vand,
de udvider sig med vægt og massefylde."
Nå, men som jeg sagde,
det er som...
Læreren blev rasende.
Hun rystede.
"Hvor vover du?
Hvor vover du?
I min time."
De sagde altid middelklasse-ord, jeg ikke forstod som barn.
"Hvor vover du? På dagen for sabbat?"
"Sabbat?
Det er Orange onsdag, hvad er sabbat-tingen for noget?
"Ved du hvad, Du kan godt gå ud.
Du kan gå ud."
Jeg gik mod døren,
og på vej ud, knytnævehilsen.
Jeg tænkte, ved du hvad? Jeg har fået nok.
Jeg har fået nok af at blive behandlet sådan.
Jeg følte mig undertrykt.
For jeg er på 11. år.
Jeg skal snart ud. Jeg skal på college og lave nogle rigtige penge.
Jeg kan få nogle skolepenge.
Jeg sagde: "Ved du hvad, frøken?
Jeg ville faktisk lytte, hvis du gjorde dit arbejde,
som burde være at undervise."
Hele klassen sagde på én gang:
"Hold nu op!"
Jeg gik ud fra timen,
som om jeg var i slowmotion.
Jeg var i den alder, hvor min mor gav mig stuearrest for ingenting.
Hvad som helst.
Nogle gange kom hun bare ind og var sur.
Stuearrest. Ingen grund, ingen forklaring.
Jeg kan huske at høre "stuearrest" og blive stresset.
"Helt ærlig, mor.
Helt ærlig, mand."
Kan I huske det lille raserianfald, man fik?
"Nej, mand. Helt ærlig, mor."
Kan I huske, man prøvede at forklare
til sin mor, og hun ville ikke høre af det?
"Helt ærlig, mor. Jeg siger bare, at...
Jeg råber ikke, mor, jeg prøver bare at sige, det jeg siger.
Helt ærlig, mor."
Jeg måtte lave alle mine bandeord om.
"Åh piv, mand.
For bævlede, mand.
"For bævlede", mor, som i ævle-bævle, bare anderledes.
Åh gud, mor. Jeg bander ikke.
Ja ja, mand.
Den finger betyder ikke noget, mor.
Jeg beder til Jesus, mor. Det er der, han bor, i himlen.
Jøsses."
Kan I huske den gråd, når jeres sjæl ville ud,
men jeres krop sagde nej. Kan I huske den gråd?
Kan nogen huske, når man talte imens man græd?
"Jeg h-hader
f-fandeme...
Jeg h-hader.."
Kan I huske, når I sagde langt ude ting om familien?
"Jeg håber, Satan tager min mor i morgen.
Og dæmonerne kan tage min familie med.
Hvorfor vil de ikke stikke af med mig?
Hvorfor gør de det her imod mig?"
Ved I, hvor dum jeg var som barn?
Vi boede i en lejlighed i stueetagen.
Engang stod jeg i vinduet:
"Jeg hopper ud."
Retsmedicineren ville spørge: "Hvordan døde han?"
"Høfeber.
Det første anfald nogensinde."
Som barn ville man bare ud og lege, ikke?
Det var det eneste, man ville, ud og lege.
I dag kan man ikke bare lade børn gå ud
og lege, for der er pædofile og alt muligt.
I gamle dage var der ikke rigtig pædofile.
Der var denne her mærkelige fyr i alles kvarter. Ikke?
Han gjorde mærkelige ting.
Han stak sin pik i en postkasse til halloween.
Der var altid den mærkelige fyr, mærkelige Mikkel.
Han rørte ved den og begyndte at jage folk rundt i boligkomplekset.
"Fjern dine pikfingre, kammerat.
jeg flipper ud på dig."
Det var det, man levede for, at lege udenfor.
Man var også klog, man sagde til en af vennerne,
en af mine bedste barndomsvenner var Adam,
jeg sagde: "Adam, hør her.
Hør, jeg går hurtigt indenfor,
gider du passe på min cykel?
Jeg kommer tilbage.
Hvad? Ja, jeg tager en sodavandsis med.
Tricket var at efterlade noget, okay?
For hvis man skulle indenfor,
kunne man blive fanget,
og ens mor ville sige:
"Nej, nu er du kommet ind.
Man går ikke ind og ud hele tiden.
Det er ikke et hotel."
Så måtte man efterlade noget.
Så man går ind i sit hjem,
man låser døren
og tænker: "Okay, fedt."
Så går man ind i køkkenet,
direkte til fryseren.
Planen er at tage to sodavandsis.
Jeg åbnede fryseren, og der er sodavandsisene.
Jeg tænker: "Rend mig, jeg tager ni sodavandsis."
Man tager ni sodavandsis, og tænker:
"Jeg er ikke blevet fanget, jeg skal have én ting til
til min røvede forfriskningspakke.
Det er det, jeg har brug for, en sandwich."
Venner, jeg mener en god, gammeldags sandwich,
en skive brød, smør, syltetøj og klap sammen.
Kan I huske den sandwich?
Der var ikke tid til at skære skinke og ost
og den slags pis.
Den kom ikke engang i plastikfilm.
Lige i lommen, man var ligeglad.
Man var ligeglad.
Så tænkte man:
"Jeg burde gå nu."
Men så: "Jeg har brug for én ting til
for at fuldende pakken."
Hvad har jeg brug for?
Jeg har brug for chips.
Man sagde det ikke så tydeligt,
man kaldte dem "chisp".
Man åbner skabet...
Problemet er, at chips larmer meget.
Men man kan ikke bare tage de nærmeste og gå,
man skal finde de rigtige.
Man står der og leder efter dem,
imellem de 24 forskellige pakker.
Saltede?
Jeg er ikke pædofil, hvem helvede spiser det?
Og der er de.
Rejecocktail.
Nu er det tid til at gå.
Du er glad.
Du danser lidt på linoleumgulvet i køkkenet,
"Hold lige op."
Du er glad.
Men under røveriet
stod din mor
og observerede dig hele tiden.
Uanmeldt, hun kiggede bare på dig, og grinede.
Du er glad.
Du er klar til at gå med din røvede forfriskningspakke.
Når børn bliver taget på fersk gerning,
gør de noget underligt noget.
De leger med en af hænderne.
De blinker meget tungt.
De kan ikke svare på spørgsmål, de mumler.
I kender mødre.
Mødre er snedige.
For mødrene har set forbrydelsen.
De vil bare have en tilståelse.
Mødre siger:
"Hvad laver du?"
Har I set et barn besvare det spørgsmål?
"Øh, h-hvad jeg lavede? Øh.
Jeg l-lavede ikke..."
Har I set den lille underlæbe?
"Jeg har ikke gjort noget."
Din mor ville give dig et trick-spørgsmål,
kan I huske de trick-spørgsmål, ens mor ville stille?
"Du må ikke græde, så flipper jeg ud."
Du ved ikke, hvad du skal gøre.
"Øh, mor?"
Kan I huske, når man prøvede at tale sin mor til fornuft?
"Mor? Øh,
m-må jeg sige noget?"
Det var den sidste tilståelse, det var ikke sikkert, man klarede den.
"Mor? Må jeg sige noget?
Det der skete, ikke, er, at jeg tog en sodavandsis, ikke?
Og så tog jeg en sandwich,
og så faldt jeg,
og så faldt der en pose chips i min lomme.
J-Jeg ville slet ikke have chips."
Du ved, at din mor har fået nok af dit pis.
Din mor ville bare sige:
"Køber jeg sodavandsis
til andres skide børn?
Til dig og dine små billige venner i boligkomplekset?"
Hvad?
Hvor vover du? Det er mærkelige Mikkel.
Er du okay?
Hvor var du, da vi legede fangeleg?
Hvor var du, mor?
Hvor vover du?
Når man leger udenfor, er der én ting,
man virkelig vil have, og det er lommepenge.
Det er det eneste, lommepenge.
Min mor var enlig sørger,
hun havde ikke råd til at give mig lommepenge.
Jeg kan huske, når jeg mødte børn på skolen og blev forbavset:
"Hvad, får du lommepenge?
Til din lomme?
I er rige, mand.
De fleste har både køkkenrulle og toiletpapir? Jøsses.
I lever virkelig livet derovre, hold da kæft, mand."
Jeg kunne ikke engang acceptere penge fra min egen familie.
Jeg besøgte min bedstemor,
I ved, hvordan gamle mennesker giver penge væk.
Min bedstemor ville sige: "Værsgo, her er 20 pund.
Køb noget slik."
Hvad?
20 pund til slik?
Jeg flipper ud på e-numre.
Er du okay, bedste?
Men se min mor, med evnen til at opsnappe som Sol Campbell,
"Ah, dem passer jeg på.
Vil du vil bruge dem, kan du spørge mig."
Kan nogen herinde huske,
da man opdagede, at børnepenge
faktisk var til dig? Kan I huske løgnen?
Kan I huske det?
Kan I huske, I så anderledes på jeres mor:
"Tager du pis på mig?
Har du købt Lambrini og cigaretter for dem i al den tid?
Jeg må ikke engang få et Actionman-blad?"
Men jeg blev ved at prøve.
Min mor var enlig mor,
og hun arbejdede på min skole.
Så hun arbejdede mandag til fredag.
Lørdag, det er den bedste lege udenfor-tid.
Det er også min mors ugentlige sove længe-dag.
Så det er min eneste mulighed for at prøve at få lommepenge,
for min mor er teknisk set på en måde bedøvet.
Så jeg ville gå ind på hendes værelse.
Min mor havde et meget mørkt værelse.
Det var virkelig mørkt.
Det mindede om noget fra en gyser.
Jeg nærmede mig døren ind til min mor...
Jeg kan høre sjælene fra alle børn i verden,
der aldrig har fået lommepenge.
"Pis! Lort!"
Jeg brugte mit klassiske mor-kald for at se, om hun var vågen.
"Mor? Mor."
Så ville jeg forberede min tale.
Mor, undskyld jeg forstyrrer dig på denne mørke søndag morgen.
Jeg tænkte på, om det er muligt
at jeg hurtigt leger udenfor med mine venner?"
Man fortæller om pligterne, man har udført for at gøre det nemmere:
"Mor, så jeg har udført alle pligterne,
jeg har vasket op,
jeg har støvsuget trapperne,
jeg har også malet taget.
Vi bor i en lejlighed, men det lykkedes mig alligevel.
Så gør du prisplanens struktur klar for,
hvor mange penge du vil prøve at få ud af din mor,
"Mor, jeg tænkte på, om der er en lille mulighed for
at jeg kan få et pund eller seks,
for jeg vil gerne lege hurtigt udenfor."
Så vågnede alles mødre.
Men man vidste, at din mor virkelig var vågen,
for hun bandede altid, hun sagde:
"Den forbandede unge!"
Så sagde alles mødre denne her klassiske sætning:
"Hent min taske."
"Mor, jeg ved ikke, hvor din taske er?"
Lige nu skummer din mor af raseri.
Hvorfor? Fordi hun skal ud af sengen.
Din mor er så gal og rasende,
at hun står op så hurtigt, at hun ikke tænker.
Husk, at din mor sover med en løs natbluse,
og nogle gange stod hun op for hurtigt,
og et bryst faldt ud på vejen.
Kan I huske, I ikke kunne kigge på jeres mors bryst?
Kan I huske den akavede interaktion?
"Mor.
Mor.
Mor, dit bry...
Mor, dit bryst hænger ud.
Dit bryst hænger ud."
Din mor er ligeglad på det her tidspunkt.
Din mor er blevet vækket.
"Hvad?
"Det her bryst?
Det her skide bryst?
Du suttede på det her bryst."
jeg har aldrig suttet på de bryster
Ved I, hvad der er sjovt?
Min mor er her i aften.
Det sjove er, at min mor aldrig har hørt den joke før.
Jeg ved hun vil sige,
mor vil sige:
"Hvorfor snakkede du om mine bryster?
Hvorfor skulle du snakke om mine bryster?"
Mor, du er ikke engang afrikaner, hvorfor taler du sådan?
Hvad laver du?
Men jeg må altid prale af min mor.
For min mor var enlig forsørger.
Hun opdragede mig og mine to ældre søstre.
Det er et hårdt job for alle.
Så jeg må rose min mor.
Men problemet var
at have to ældre søstre,
jeg ville så gerne have haft to ældre brødre,
vi boede i et stort boligkompleks, og når man bor sådan,
vil man have beskyttelse.
Kan I huske den dreng, der havde to ældre brødre?
Han sagde: "Skal du drille mig?
Jeg henter min bror."
Det kunne jeg ikke med mine søstre. De kunne kun
flette hår og danse.
De kunne ikke andet.
De kom ud:
"Hvem driller min bror?
Hvem driller min bror?"
Pis, nu sker det.
Så fik du den.
Der er det smukke ved at vokse op med to søstre,
at man jo som lille dreng
lærer at respektere kvinder.
Men man ser også, hvordan kvinder interagerer.
Når det gælder fødselsdage,
damer, I forstår virkelig at give den alt til fødselsdage.
Nu ved jeg, at I har en WhatsApp-gruppe,
det er det populære nu, når der er fødselsdage.
Alle bliver tilføjet til gruppen, man ser navnet på gruppen:
"Chantelles store fødselsdag."
"29, plus skat."
Hold kæft, du er 34. Drop det.
Man ser tal, man ikke kender, i denne her WhatsApp-gruppe,
"'+447253'? Hvem er det?"
Hun fortæller, hvad der sker.
Jeg ved ikke, om I ved det,
det er ikke kun én dags fødselsdagsfejring,
det er en hel weekend med fødselsdagsfejring.
Fødselaren sørger for, at alle ved det, en lang opdatering.
Det er en lang opdatering, hvor der står "Læs mere".
Jøsses, har I set dem?
"Læs mere? Der er mere.
Hun skriver, hvad der skal ske hver dag, der er planlagt for jer.
Hun skriver:
"Hej, damer,
det er den tid af året."
Ild-emoji.
"Så på fredag
kigger jeg på en spa-dag.
Sæt jeres indskud ind torsdag.
Indskuddet er 279 pund.
Hvis du ikke vil komme,
så forlad gruppen, så jeg ved, hvem mine rigtige venner er."
Så er det godt.
Du kan ikke forlade gruppen. Du er en af de få udvalgte.
Du bliver så stresset, at du forlader gruppen, skriver til en af pigerne:
"Er det alvor? Jeg betaler ikke 270 pund.
Seriøst? For en spa?
En spa?
Nej!"
Den anden pige svarer ikke engang, hun sender bare øjen-emoji.
Så skriver hun senere, hvad der sker lørdag.
"Men damer, det hele handler om lørdag.
Kom hjem til mig klokken 18.00.
Kom til tiden...
I parentes Shanice.
Hun kommer altid for sent.
Så kan vi tage til klubben, damer,
Så kører det!
Gør klar til fest!"
Så mødes I hjemme hos hende.
Det ringer på døren...
"Et øjeblik.
Hvordan går det, babes, alt okay?"
Det er en ven, hun ikke har set i årevis. Hun ved ikke, hvad hun skal sige,
hun inviterede hende for
at få penge til betaling af bordet.
Hun ved ikke, hvad hun skal sige:
"Jøsses, babes, er du okay?"
Hun giver en falsk kompliment,
piger lader sig altid rive med af dem:
"Jøsses, hvordan har du det? Nye sko. Du har fået nye sko."
De bliver altid revet med:
"Ja, nye sko. Gæt hvor de er fra?
Gæt hvor. Primark, 5 pund."
Det ringer på igen:
"Tag for dig, babes.
Er du okay, babes? Hvad er der galt?
Hvad er der galt?"
Det er den pige i gruppen, der altid er træt,
hun skal altid fortælle, hvor træt hun er, før aftenen er startet.
"Ja, jeg har det fint. Jeg er bare træt."
Hun kommer lige fra arbejde.
"Jeg kommer lige fra arbejde. Jøsses.
Ja, jeg har arbejdet over."
Hun overdriver altid om, hvor mange timer hun har arbejdet:
"Ja, jeg er så træt efter overarbejdstimer.
Jeg har allerede arbejdet cirka 275 timer i denne uge,
så jeg ved ikke, hvor meget jeg er til i aften, piger, jeg går måske tidligt.
Jeg ved ikke om...
Kan du skrue ned for musikken? Det er lidt højt.
Den ene ven, som er overalt,
mærker den negative energi, og hun siger det, som det er:
"Hvorfor kom du så?
Hvad laver du her med din dårlige energi?
Hvorfor kom du?"
Så er der arbejdskollegaen. Hun tror, det e et rigtigt skænderi:
"I må ikke skændes, det er hendes fødselsdag."
"Hold kæft. Hvem er du? Der er ingen, der kender dig.
Hvem er du?"
"Okay, undskyld. Vil du have en drink?"
I tager også røven på folk,
I kan ikke engang lide den arbejdskollega.
I kan ikke engang lide hende. I taler også om hende:
"Jeg kan ikke lide hende. Hun blander sig hele tiden..."
Hun kommer med en runde drinks:
"Hvordan går det? Har du det godt?"
Tak. Godt at se dig. Hold da op, du har fået ny frisure."
Hendes hår har ikke ændret sig i årevis,
hun er skaldet.
Så er der den ven,
jøsses, i sidste øjeblik-Lucy, hun kommer altid i sidste øjeblik.
Taxaen er her.
Hun har én skide øjenvippe på.
I sidste øjeblik-Lucy:
"Venner, går I bare...
Går I bare fra mig?
Går I bare fra mig, når I kan se, jeg skal have min øjenvippe på?
Virkelig? Ved I hvad? Alle er ligeglade med mig.
Bare gå."
Tag nu din skide øjenvippe på, Lucy. Hvad fanden er der med dig?
Du ligner sgu en sommerfugl. Tag din øjenvippe på.
Men der er et bånd imellem jer damer. I holder altid sammen.
Når der skal tages beslutninger,
gruppebeslutninger, I tager dem med det samme, ikke noget:
"Jeg er ikke sikker." Har I set, piger på klub?
Lederen, hun går ind i klubben:
"Undskyld, hvor meget koster garderoben?
To pund? Undskyld, et øjeblik.
Jeg betaler fandeme ikke to pund.
Undskyld, jeg betaler ikke to pund.
Alle pigerne bekræfter på stedet, at de heller ikke betaler to pund.
"Nemlig. Niks."
Ingen af de her piger betaler to pund, okay.
Mor-hønen tager alle jakkerne:
"Giv mig jakkerne."
Hun tager alle jakkerne.
Hun finder et sted på dansegulvet:
"Undskyld, sidder du her?"
Hun smider alle jakkerne på dansegulvet.
I laver en lille bunke og danser rundt om jeres tasker og jakker,
I er skide ligeglade.
Men reglen er:
Vi kommer sammen, og vi går sammen.
Det er slutningen på aftenen,
den pæne veninde er alene.
Den pæne veninde er irriterende.
Hvorfor er hun det?
Hun ved, hun ser godt ud, hun kan aldrig bare tage en kompliment.
Damer, I ved, hvordan det er, I siger:
"Jøsses, er du okay?
Dit hår ser så godt ud."
"Lad være at tale om mit hår, det er så tørt. Bare lad det være."
Bare tag imod komplimenten.
Der er piger her, der kæmper med spaltede spidser, tag den skide kompliment.
Men hun er der, alene.
I kender det,
der er en af de her sultne gutter uden for klubben,
de leder bare efter et bytte.
Har I set de her falske stoddere?
"Hej."
Han afslører lidt af sin guldtand:
"Undskyld, Undskyld mig.
Undskyld mig.
Undskyld mig."
Men den fyr
kunne tale i dagevis.
I har set den fyr.
Han har score-linjer til flere dage, han siger:
"Hør her, jeg siger bare,
at du har et sødt smil.
Men det ved du jo godt.
I ved det, hun er klar over det.
Ja.
Ja, du har også en pæn krop. Du har en pæn krop.
Men det ved du også godt.
Ikke? Det ved hun også. Er du med?
Jeg vil fortælle dig noget, du ikke ved.
072953578."
Der er nogle, der skriver det ned:
"Men det ved du godt."
For der er pigerne i gruppen her,
så er der fyrene i deres gruppe derhenne.
Der er altid en flot fyr i alles slæng,
han snakker ikke engang, men han kender alle.
Han kender alle i klubben. Har I set den fyr?
"Hvad så, min ven.
Hvad sker der?
Hvad er nyt, jeg er med.
Jeg er med.
Hvad så, alt godt? Jeg er med dig."
Og, drenge,
hold op med at gøre det der,
hvor I giver hinanden komplimenter, men ingen kan tage imod en kompliment.
Har I set det?
Hvor de har en kompliment-battle?
Har I set fyre gøre det?
En fyr sagde:
"Ha ha ha, okay. Fint.
Jeg er med dig.
Manden går med Balenciagas.
Okay.
Pengemand, okay."
Fyren kan bare ikke tage en kompliment, har I set den fyr?
"Hallo, min ven. Undskyld mig."
Har I set, når fyre prøver ikke at grine?
"Undskyld mig, kære venner.
Undskyld mig.
Fyren går med Prada. Jeg prøver at være som dig."
Fyrene er her,
damerne er herovre.
DJ'en styrer stemningen i klubben,
de kan ændre den, når de vil.
I ved, når en DJ stopper en melodi midt i det hele:
"Omkring nu...
...ændrer vi rytmen...
Vi skal ikke høre mere R&B.
Vi skal ikke høre mere hiphop."
Der er i øverigt ingen ekkomaskine i hans DJ-pult,
han gør det med stemmen, hver aften, okay?
"Vi skal høre noget god, gammeldags reggae.
Noget dancehall.
Så, jer gutter her i klubben, lige nu,
hvis I ikke har en pige at danse med nu,
er I nogle tabere."
Nogle fyre bliver stressede af det:
"Hvad snakker den DJ om, taber? Jeg banker den DJ, helt ærlig.
Ingen skal kalde mig en taber."
Fyrene herovre, pigerne derovre,
Dj'en spiller noget bashment.
Pigerne er her.
Den ene pige,
som klager over, hvor varmt der er i klubben, har I set hende?
"Åh, her er så varmt. Har du det varmt?
Jeg har det så varmt, der er ingen airconditioning."
Så er der den anden pige
med et surt ansigt,
men hendes krop har det skønt. I har set den pige,
Fyrene ser pigerne danse,
og det er nu en af fyrene
forlader flokken og går sig ind i en wine-dans.
I har set, hvordan man går ind i en wine-dans, ikke?
En af fyrene kommer derhen,
han prøver at få deres opmærksomhed,
han rører ved nogle af pigernes albuer.
Damer, I mærker, nogen røre ved jeres albuer,
men I lader, som om I ikke mærker det.
Denne her fyr risikerer det hele.
Han tager den pige på dansegulvet, han kan få, I har set den fyr,
han stikker pikken ud og håber på det bedste, I har set ham.
Og så, damer,
mærker I en slags tilstedeværelse bag jer,
og I laver jeres søde lille wine, ikke?
Men så mærker I noget bag jer,
og jeres lille dans går fra det her...
...til det her...
For damer, I vender jer ikke om,
og drenge, det her er jeres wine.
Nyd den, okay? Lad jeres jaloux venner
derovre vide, at den er jeres. Lad dem vide det, drenge.
Den er jeres, til den sang.
Men hvis I vil have, den skal fortsætte til næste sang,
så er det ikke jeres beslutning, det er ikke engang hendes beslutning.
Ved I, hvis beslutning det er?
Det er hendes bedste vens beslutning.
Om du ser godt ud eller ej.
Det er sådan damer kommunikerer med hinanden, imens de danser,
sådan her gør piger...
...og så smutter de, midt i dansen.
"Hej.
Undskyld?
-Undskyld?" -"Nej, jeg har en mand."
"Kan vi være venner?"
"Nej, jeg har allerede venner, okay."
"Okay, hav det godt, okay?
Hav en god aften, farvel."
"Shanice, så du hans ansigt?
Jøsses, han er så grim. Se hans ansigt.
Ikke nu. Se!"
Hold da kæft, se hans ansigt."
Se alle de onde kællinger nu:
"Jah!"
Der er ikke noget bedre end at gå ud,
jeg kan huske, da jeg fik smag for det.
De fyre jeg gik i byen med, da jeg var yngre,
var virkelig fyre.
Rigtige mænd. De havde mandenavne.
Navne som Dave,
mænd som Steve,
mænd som Terrence, for fanden.
Han nikkede skaller ud i luften uden grund.
"Hvordan går det, Terrence, okay?"
"Ikke så skidt.
Okay. Det går fint."
Han ville spørge om din mor uden grund:
"Hvordan har din mor det, er hun okay?"
-"Hun har det fint." -"Gud velsigne hende."
"Gud velsigne hende"? Hun er sgu ikke død.
Hvorfor ønsker du velsignelse for hendes sjæl?"
Det jeg kunne lide ved de mænd var,
at de talte lige ud af posen.
Men nogle gange sagde de ting,
der ikke gav mening, men det lød godt.
Har I set de fyre?
"Hør her,
hvis jeg sætter det i ovnen,
bliver det fandeme bagt, forstår du?"
Vi laver ikke chips i ovnen, hvad snakker du om?
Men de var ordentlige mænd,
og jeg spillede fodbold med dem,
og der var alle slags mænd i vores gruppe.
Der var en sort mand, han hed Tony.
Noget baggrund om vores fodboldhold, halvdelen var sort og halvdelen hvide.
Der var Tony, de hvide fyre på holdet,
kaldte ham
sorte Tony.
Der er ikke engang andre Tony'er i gruppen.
Men de talte lige frem.
Det var de ærligste personer. Nogle gange for ærlige.
For eksempel ville de,
hvis de så en dame, de kunne lide,
lad os sige, hun havde pæne bryster.
De kunne bruge et hvilket som helst ord til at beskrive de bryster.
Jeg behøver ikke et "bryst"-ord.
Kan du give mig et tilfældigt ord?
Du skal ikke tænke på et "bryst"-ord.
Se hans ansigt: "Tasker,
meloner, patter. Store fede patter."
Bare giv mig noget helt tilfældigt.
Hvad har du?
Hjul?
"For helvede, Dave.
Se hendes hjul, mand.
Dem ville jeg gerne efterlade
nogle hjulspor på."
Mange personer ville gerne se mig fejle.
"Kom så, hr. Coupla Cans. Kom så."
Nogle gange var de for ærlige.
De var for ærlige.
Det vi gjorde var, at vi fejrede sæsonen.
Vi gik ud og spiste, og så gik vi på natklub.
Engang sagde en af de sorte fyre:
"Venner, vi tager på på den klub, hvor de spiller
bashment, hiphop, afrobeats. Vil I ikke med?"
Jeg hører en af fyrene:
Nej. Jeg er ikke vild med det Jumanji-musik, søn.
Ikke for mig."
I ved, når det er så racistisk, at du griner lidt?
"Ha ha, hvad fanden?
Det er racistisk. Det kan du ikke sige. Det får du bank for."
"Racistisk? Hvordan kan jeg være racistisk? Hold op, jeg er ikke racist.
Hvordan kan jeg være racist?
Jeg har sorte sko på, jeg er ikke racist.
Tro mig.
Min mors nabo er sort, jeg kan ikke være racist."
De kom altid med en tilfældig løgn.
Uprovokeret, uden grund.
"Hør, Mo, hør her.
Min den gamle er fra Jamaica, jeg sværger.
Jeg sværger? Den gamle er fra Jamaica.
Jeg sværger, han er fra Jamaica.
"Hvilken del af Jamaica?"
"Det ved jeg sgu ikke. St. Lucia? Det ved jeg sgu ikke.
Jeg var der sgu ikke med ham, vel. Pisse nysgerrig er du.
Jeg var der sgu ikke med ham.
Det smukke ved det er,
at da jeg begyndte at skrive showet
og viste det i hele landet,
gik det op for mig,
jeg forstod min identitet lidt.
Jeg glemmer aldrig dengang i min barndom,
da en dreng sagde til mig:
"Mo, du kan ikke være brite."
"Hvorfor ikke?"
"Du er sort, du kan ikke være brite."
Jeg sagde: "Hør, Jonathan,
din far stikker sin pik i en postkasse til halloween,
så lad være at fortælle mig, hvor jeg er fra."
For der er visse ting,
kun vi gør, okay?
Kun os. For eksempel,
hvis vi alle sammen var på en pub lige nu,
eller bare i det her rum lige nu,
og der var en, der smadrede et glas,
ville vi i samlet flok sige: "Jah!"
Okay?
Jeg tog engang til USA.
En fyr smadrede et glas, og mig:
"Jah!"
"Hallo, hvorfor råber du sådan?
Det er sundhedsskadeligt. Hvorfor gør du det?
Hvorfor gør du det?"
Sådan gør man, der hvor jeg kommer fra.
Jeg har altid gjort sådan. Er jeg fanget i et andet land,
er det den ambassade, jeg ringer til.
Jeg kender ingen jamaicansk ambassade, jeg kan ringe til.
"Hjælp! jeg er blevet kidnappet."
Der er også nogle ting,
som vores musik. Vores musik er vores egen.
Vi har så mange subkulturer af vores egen musik.
Jeg kan huske, da jeg var i LA for første gang,
og en fyr sagde: "Hallo, skat, lad mig hilse på dig.
Lad mig hilse på dig, skat."
"Jeg er fandeme ikke din skat.
Ligner jeg en skat?
Hvor vover du? Ser jeg I Drømmehaven?
Jeg er sgu en badass."
Han siger: "Åh gud.
Åh gud, er du fra London?
Er du fra London?"
Hader I ikke, når man møder folk, og de siger det?
"Er du fra London?
Jeg har været i Europa."
Europa?
Hvor var du? London eller Estland?
Hvor var du?
Han siger: "Mand, I har denne her musik derude.
Hvad er det, den hedder,
grime?
Der er en gut, han er helt vild.
Han er vild. Hvad er det, han hedder?"
Jeg kommer med navnene på rigtig kendte MC'ere,
så jeg siger: "Måske var det Skepta?"
"Nej, mand, det er ikke en Skeptins."
Jeg siger: Det er ikke... Det var ikke det, jeg sagde."
Det er derfor, du sælger CD'er.
Han siger: "Nej, det er ikke ham."
"Måske var det Stormzy?"
"Storm? Det kommer ikke til at regne, der er ikke storm i dag.
Nej, mand."
Han siger: "Aha,
det er ham. Åh gud, han er vild, mand."
"Hvad hedder han?"
"Det er nogle vilde tekster, mand."
"Hvad hedder han?"
"Craig David."
Jeg sagde: "Nej, han laver garagerock."
"Hvad? Lavede han det på syv dage i garagen? Åh gud."
Det er det smukke ved gammeldags garagerock,
jeg er ligeglad med, hvad andre siger,
det er feel good-musik. Du er i dårligt humør,
du hører noget gammeldags garagerock, du bliver glad, mand.
Vi kan alle huske gammeldags garagerock.
Kan jeg få en lille melodi?
Hvor godt er det?
Kan jeg få nogle trommer? En garagerock-ting,
der får hjertefrekvensen op.
Kan I huske garagerock-sangerne?
De havde altid problemer i deres parforhold.
Alle kvindelige garagerock-sangere sang:
Du har mig
Du har mig, jah
Du har mig
Du elsker mig ikke, men du
Du har mig, men du
Ikke, du
Kan jeg få noget bas?
Jah.
Min yndlings-MC'er, ikke,
var de her glatte MC'er.
De var også glatte i mikrofonen.
Det er en lyrisk lyd for manden
Så kom de også med noget tekst,
Det er en lyrisk lyd for manden Hører du denne her sang, skat?
Den når ikke hitlisterne
Efterlad en hat og..Start
Julie, vi elsker blodklatten
Jeg sagde Julie, vi elsker blodklatten
Julie forlader mig ikke
Hun kommer ikke ind i mit liv For så at forlade mig
Hun går ikke fra mig som Van Persie
Vi elsker en blodklat, En melodi og et vers, ikke?
Jeg ordner dig ikke som Like Ghost done Tasha
Grime? For jeg er misse-hviskeren
Misse-hviskeren Misse-hviskeren
Hviskeren, hviskeren Misse-hviskeren
Misse-hvisker, misse-hvisker
Jeg ordner missen Jeg er misse-hviskeren
Se mig, jeg er så meget mand
Tag to dåser, min ven Smid dem i fryseren
Tag to dåser til Sally og Lisa
'Or helvede! Ah!
'Or helvede! Din tøjte!
'Or helvede! Ah!
'Or helvede. Hør her!
Jeg siger: "Tag et par stykker" Du siger: "Dåser"
"Tag et par stykker" "Dåser"
Jeg siger: "Tag et par stykker" Du siger: "Dåser"
"Tag et par stykker." "Dåser"
Jeg er fyren, der siger: "Tag et par dåser"
Til støtterne, til fansene
For fyrene i Adidas Damer
For fyrene, der ikke har planer
For fyrene, der tager hjem til mor I weekenden
Så tager de hjem til bedstemor
De mænd har ingen venner
De mænd har ingen fans
Tag et par stykker, tag et par stykker
Ja! Tag et par stykker, din tøjte
Tag et par stykker, tag et par stykker, ja
Tag et par stykker, Tag et par stykker, siger du
Når jeg siger: "Tag et", siger I "Par stykker"
-"Tag et" -"Par stykker"
-Når jeg siger: "Tag et", siger I -"Par stykker"
-"Tag et" -"Par stykker"
Olé, olé, olé!
Oi, oi, oI!
Vi siger: "Oh, oh, oh, oh, oh"
Tak for at komme, venner.
Pas på jer selv. Godnat.
Det glæder mig, mange tak.
Undertekster af: Lill Maxen