Bonobo-aber
er menneskets nærmeste slægtning
med mange fascinerende ligheder.
Bortset fra én ting.
Bonoboer er meget løse på tråden,
mens mennesker indgår i livslange og monogame forhold.
Eller gør vi?
I 70% af alle forhold er der utroskab,
og globalt bliver så mange som 60% skilt.
Men den gængse norm
fortsætter med at stile efter en livslang kærlighed.
Hvorfor?
Da vores forfædre begyndte at gå på to ben,
så var hunnerne nødt til
at bære deres børn i armene i stedet for på ryggen for at kunne finde mere mad,
som da vi gik på fire ben.
Hvis børnene var på ryggen, kunne hunnerne forsvare sig selv.
Men fra det tidspunkt
skulle hannen forsvare både kvinde og barn.
Nogle mener, det var fundamentet
for menneskets monogame pardannelse.
Så kom religion.
Omkring år 350
beskrev Augustin af Hippo menneskets seksualitet og lyst
som: "Moralsk dekadence
der skulle straffes med evig udelukkelse fra Paradis."
Stakkels Augustin bekymrede sig om menneskets trang
og beskrev ægteskabet som en institution, der skulle regulere den.
Reproduktion, tro og sakramenter var acceptabelt i ægteskabet.
Men uden lyst og passion.
Ellers ville du brænde op i helvede.
Men truslen om Guds straf
stoppede ikke den menneskelige trang.
Eller burde vi sige "mandlige trang"?
Indtil det 19. århundrede med romantikken,
hvor følelserne endelig fik lidt plads.
Ægteskabet blev en tosomhed, et livslangt og monogamt ideal.
Men den udenomsægteskabelige lyst ville ikke lade sig tæmme.
Indtil…
…begyndelsen af det 20. århundrede,
hvor kvindebevægelsen endelig krævede lige rettigheder
og seksuel frihed.
STEMMERET TIL KVINDER
Det var et problem for den kristne kirke.
Skulle de nu også tage sig af bordeller?
Vi ved, hvordan det gik.
Men heldigvis fortsatte kvindernes kamp
gennem hele det 20. århundrede.
Fra den seksuelle revolution i 60'erne,
hvor folk kunne sove og leve med en partner, de havde valgt.
Det moderne forhold forventedes at indeholde alt.
Folk forventede sikkerhed og eventyr, venskab og sex,
alt sammen under et tag i et livslangt partnerskab.
Så hvorfor bliver folk skilt nu mere end nogensinde?
Er her nogen gode børn?
Julemanden er kommet!
Se lige, hvad han har med!
Vi krydser fingre.
Hun er i fjerde måned, så det burde gå godt.
Det er fantastisk, du gør det her.
Et par år med bleskift, søvnmangel og dårlig økonomi
er intet at glæde sig til.
Du blev skilt efter tre år.
Jeg ved, hvad jeg snakker om.
Teun og jeg er ikke blinde for, at det nok skal blive hårdt.
Bliver I Far Et og Far To?
Far og fars kæreste. Det er Toms sæd, så det er fremtiden.
Du ved, hvad du skal i de næste ti år.
Jeg vil ikke være voksen.
Adam, der er ingen risiko for, at du nogensinde bliver voksen.
Det er voksent af jer at flytte sammen.
Nu venter vi bare på et par børn.
Ja, vi øver os meget. Hele tiden.
Okay, ja…
Skål for jer.
Skål for den nye lejlighed.
Skål, tillykke. Det er sjovt at fejre jul om sommeren.
-Skål! -Skål!
Skål.
Ja, glædelig jul!
Kan vi få lidt til næsen snart? Jeg er virkelig stiv.
Frida, har du en lille tallerken?
Jeg tror, vi har en tallerken. Det har vi i…
…skuffen.
Jeg elsker dig.
PARDANNELSE
Når markmusen har sex,
udskiller dens hjerne dopamin, belønningshormonet.
Det gør dem glade, og de vil have mere af deres partner.
Det samme gælder mennesker.
Sex producerer dopamin,
hvilket skaber en tilknytning,
hvilket er basis for pardannelse.
Vent. Jeg skal lige…
Sådan.
Ja, sådan.
Ja, det…
Åh!
Det føles som om, det er to måneder siden sidst.
Vi bollede sidste lørdag.
Har du glemt det?
Hvad? Gjorde vi?
Ja, det gjorde vi.
Det kan ikke have været mig.
Faldt hun ud af sengen?
Måske slog hun hovedet på sengekanten.
Det er okay.
Måske skal vi have fat i en søvnterapeut.
Hvad?
Altså, hun vågner jo hver nat.
Det gjorde de andre ikke.
Jeg forstår det ikke.
Vi har ikke sovet alene i en evighed.
Er det… Er det normalt?
Skal vi snakke om det nu?
Nej, undskyld.
Det er bare…
Når mit hoved rammer puden,
så får jeg tankemylder. Undskyld.
-Kan du være stille et øjeblik? -Ja, undskyld.
Kom her, skat.
Kom her.
Vent, vent. Kondom.
Nej, vær nu sød.
Drop brokkeriet.
Tag nu bare kondomet på.
Kan vi ikke bare…
Tag det nu på. Hvor svært kan det være?
Jeg vil bare kunne mærke dig. Er det så underligt?
Enten propper jeg mig med hormoner eller metal,
ellers bliver jeg gravid igen,
og intet af det må ske så tag det nu på.
Ja, okay.
Vi diskuterer det hver eneste gang.
Nu har soldaten fået hjelm på.
-Spred benene lidt. -Ja.
Sådan.
Okay.
Vent.
Fokusér nu.
Hårdere.
Hvad sagde du?
Hårdere?
Skal det være hårdere?
Stop nu…
Ville du ønske, den var større?
Nej.
Stop så.
Det skal du ikke spørge om efter tre børn og ti år.
Du går skævt, efter jeg er færdig med dig.
Jeg elsker at være inde i dig.
Mor?
-Nej, fortsæt. -Okay.
Mor!
Bare fortsæt! Bliv ved!
Bliv i sengen.
Mor!
For fanden da.
Gud!
Vi smutter om fem minutter.
Far? Får jeg en hund i julegave?
Hvad?
Hvorfor vil…? Nej, vi skal ikke have hund.
Ikke i en lejlighed. Det er synd for hunden.
-Anna? Anna! -Du behøver ikke være efter mig.
-Jo. Den er 7:30. Kom så. -Stress er dårligt for helbredet.
-Du siger du selv. Ikke, far? -Vent.
-Børst tænder. -Far, du svarer ikke.
Hvad sagde du?
Det er irriterende, I ikke lytter. I stresser mig. Det er ikke sundt.
Jeg ved det. Undskyld, skat.
-Tag dem her. -Okay.
-Godt. -Tag din overall på.
-Anna, kom nu… -Ja, ja, ja.
Fandens!
-Kom så. -Jeg vil have de behagelige sokker på.
Det er koldt udenfor, så vi tager dem på.
Jeg vil have de behagelige…
-Nej, stop så! -Han trak i mig.
-Ja, stop med det. -Jeg vil have de behagelige på.
De er beskidte.
Du skal have rene sokker på.
-Hvem har min vandflaske? -Jeg har din vandflaske.
Så bare sig det.
Det er ikke til diskussion, Louie.
Okay.
Det er nogle gode sokker. Dem elsker jeg, mor.
-Har du… -Ja, hvad?
2 DL SUKKER, 2 ÆG, 2 DL MEL
50 G SMØR, 1 TSK NATRON
20 MINUTTER
Hvad er det?
Ved I, hvad det her er?
Ja?
En kage.
Ja.
Ikke helt endnu, vel?
Ja, Liam.
Det er en opskrift.
Præcis. Det er det.
Hvorfor har vi brug for opskrifter?
Så vi kan bage kager.
Præcis.
Det har vi.
Havde vi ingen opskrift,
ville kagen måske blive for hård eller for våd.
Eller vi får måske lavet en lasagne.
-Det er ikke vores mål. -Nej.
Vel? Så en opskrift er en instruktion. Vi bruger opskrifter som instruktioner.
Det er det samme med computere.
Det er nemt for hende at arbejde konstant, når hun ikke har nogen at komme hjem til.
-Har du været hjemme hos hende? -Stop.
-Har I haft sex? -Nej.
Hun sagde det selv. Hun har ingen familie.
Hun vil bare nyde livet.
Det kan jeg godt relatere til.
Men se her.
Hvem vil have en bil, når du kan få sådan en?
-Wow. -Ikke?
Hvor fandt du den?
Bangkok. Den var rimelig billig.
Jeg har skrevet til butiksejeren. Han virker fed.
Den ser godt ud.
Med den kan vi komme hele vejen til Nepal.
Jeg glæder mig.
Også mig.
Du ved…
Skal du hjem?
Jeg arbejder et par timer mere.
Børnefri uge.
Godt for dig.
God fornøjelse.
Jep.
Hejsa. Hej.
-Han læser. -Så…
…sagde slangen…
…at hun…
-Må man nu ikke sige hej? -…spise æblet, men…
Der er min lille skat.
-Fandens! -Hvad gjorde jeg?
-Jeg tabte den næsten. -Jeg ville bare kramme dig.
Leo har set frem til at læse den der bog højt for os.
Har du købt vaskepulver?
Hvad er det for en bog, Leo?
-Hej, far. -Hej.
Vi læser Alex og Eva i skolen.
Adam og Eva, skat.
Alex og Eva lyder da godt.
-Har du? -Jeg glemte det.
-Men jeg købte vin. Vil du have? -Nej.
-Nej… -Far, vil du høre?
-Meget gerne. -Hør her.
-Okay. -En dag, da Eva var i…
Anna, vi skal spise. Kom så.
Hej, skat. Er du sulten?
Godt.
Vi havde et lille uheld i skolen.
-Jeg forstår. -Så jeg skal vaske.
Jeg har fattet det, men jeg glemte det, okay?
-Godt… -Seriøst, pasta igen?
Hvis ikke du kan lide det, kan du gå sulten i seng.
Og jeg tager den der. Sådan.
Du kan ikke bare tage den.
Jo, det kan jeg faktisk,
for nu skal vi spise middag sammen.
Kom, lad os spise.
Når du læser, afbryder jeg ikke dig, men nu…
Hvorfor gjorde du det mod mig?
Mor, sig det. Han tog min bog.
Hvorfor tog du bogen?
Skat, det var ikke meningen, han bare ville tage den.
Nu spiser vi, os så læser vi resten. Okay, skat?
-Jeg er sur! -Så er det nok!
Vi har hørt, at du er sur.
Hej.
Jo hurtigere du spiser,
jo hurtigere kan vi lægge os i sofaen og læse bogen senere, okay?
Okay, skat?
Slap af, okay?
Sæt dig ned og lad mig vise dig noget.
Wow.
Wow… Så I tager afsted?
Ja da.
-Virkelig? -Virkelig. Selvfølgelig.
Ja.
Den er fed.
Ja, det er den.
Louie skal i bad. Anna skulle lave lektier, så…
Kan du klare badet? Tak.
…ved om vores gener. Det siger noget om vores hjerner.
-Og den hjerne vi kan skabe. -Tænk på, hvor du sidder…
Björn?
Björn. Gå i seng.
Björn?
KEDSOMHED
Jeg tror, vi havde sex
sex gange i timen i starten.
Ja, dengang… Vi gav den gas. Det gjorde vi.
Så blev det en gang om måneden, og nu er det…
Hvad er det nu?
Nu er det…
Testosteronniveauet styrtdykker efter bryllupsrejsen.
Ja, det er…
Vi mænd joker med det.
"Hvad var det?
Testosteronniveauet!"
Derudover må du indrømme, at det er…
Du behøver ikke spænde musklerne for at få fat på hende.
Ja, vi har hinanden.
Og det er også godt.
Synes jeg.
Ikke, skat?
Ikke?
Okay.
Ekstratøj, småkager, vand.
Vi har alt.
Vi tager afsted.
-Hvad? -Jeg sagde det for en time siden.
Du svarede også.
Hvad sagde du?
Er det ikke lørdag?
De har været oppe i timevis og skal ud, inden de dræber hinanden.
Okay.
Kan du støvsuge, mens vi er væk?
Hvordan går det?
Der er intet nyt. Ingenting. Det er arbejde, børn, børn, arbejde.
-Hvad med lejligheden? -Den er fin.
-Ja? -Ja.
-Jeg vil på besøg. -Selvfølgelig.
Olli virker glad.
Ja.
Det håber jeg. Den er meget lille.
Men der er plads til os to.
Og dig?
Alt er godt.
Har du mødt nogen?
Hvad?
Absolut ikke.
Ikke mødt nogen,
men der er en ung, veltrænet lille ting,
som kommer forbi til te nu og da.
Åh gud!
Hvor veltrænet snakker vi?
-Meget. -Okay.
-Virkelig? -Jeg skammer mig nærmest.
For jeg føler, at mit liv er perfekt lige nu.
Virkelig. Jeg får det bedste fra begge verdener.
Jeg får en uge med Olli,
hvor jeg kan være 100 procent til stede.
Og så får jeg en uge, hvor jeg kan se serier,
spise ordentlig mad
og genoplade batterierne.
Selvfølgelig savner jeg Olli, når han er hos Adam.
Bare tanken. Men jeg kunne ikke blive i det, vi havde.
Det ved jeg.
Det var et mareridt at putte dem.
Sov godt.
Er du glad? For vores liv?
Ja, meget glad, skat.
Hvorfor da?
Det tror jeg ikke, du er. Eller at jeg er.
Jeg forstår.
Savner du at være alene?
Hvad?
Ikke som i at være single, men…
At gøre noget for dig selv,
være dig selv, være os selv.
Selvfølgelig er der ting, som jeg savner at gøre,
men jeg kan da stadig gøre dem.
Dagene er bare så fyldte lige nu…
-Men er du virkelig glad? -Tja…
For det føles, som om vi lever i en rutine,
du og jeg.
Måske skal du tænke mere på dig selv,
slappe lidt af.
Ja.
Men det er ikke nemt
med tre børn og et fuldtidsjob.
Det er det faktisk.
Du skal bare gøre det.
Det er noget lort, du siger.
Det er ikke realistisk.
Hvordan skal vi slappe af med lektier, klubber, madlavning…
Hvorfor tror du, jeg planlægger en motorcykeltur?
Det er jo min pointe.
Det føles, som om du flygter fra vores liv.
Vent. Du sagde lige, vi skulle gøre ting alene.
Så kan du vel også gøre ting alene, ikke?
Jamen, det er jo ikke så nemt.
Jo, men du komplicerer det.
Du behøver ikke stå op kl. 6:30 hver eneste fucking dag.
Du behøver ikke altid lave aftensmad. Vi kan finde en løsning.
Du behøver ikke vaske tøj hele tiden. Så beskidt er det heller ikke.
Jo. Hvad fanden mener du?
Du kan tage det med ro.
Hvem gør så det hele?
Jeg tager sofaen. Jeg kan ikke overskue dig.
Det er jo fint.
Det er helt perfekt. God problemløsning.
Jeg er ikke ligesom dig.
-Nej. -Nej.
Jeg kan ikke slukke for familien.
Jeg kan ikke sove længe hver lørdag.
Det kan jeg ikke.
Og jeg vil ikke rejse igennem Europa
på en motorcykel med mine venner.
Ikke mig.
Jeg er på det her stadie i mit liv,
og det har jeg valgt.
Det føles, som om du altid drømmer om at være alle andre steder end her.
Det er sådan, du har det, men… Hvad skal jeg sige?
Snak med mig. Vi er nødt til at tale det igennem.
Vi er altid trætte, og det passer aldrig godt,
men hver gang jeg vil snakke, så går du bare væk.
Ikke?
Måske skal vi snakke med nogen. Måske en parterapeut.
Jeg har det fint, Frida. Du kan godt snakke med en.
Det er uretfærdigt, hr. Analporno.
Jeg ved, du vil have mere i dit liv
end fredagstacos og hverdagssex. Hvorfor kan vi ikke snakke om det?
Gøre noget ved det?
Jeg ved ikke…
Tage en pause
eller involvere en tredje person eller…
-Eller måske ikke. -Nej.
Men der er ting, vi kan gøre.
Vi har brug for hjælp.
-Alle går i terapi, hvorfor ikke os? -Vent. Hør nu efter.
Vi tager ikke en pause. Glem det.
Og idéen med en tredje person… Har du røget noget?
Og terapi er ikke løsningen på alt.
I hvert fald ikke for mig.
Så hvad skal vi gøre?
Måske gå ud og have det sjovt?
GENANTÆNDING
Åh gud, ja.
Det var det samme for os.
Da vores oxytocinniveau styrtdykkede,
blev vi som bror og søster.
Jeg var lige så liderlig som normalt,
men I ved,
man går ikke i seng med sin bror.
Så den zoologiske have forsøgte at øge vores hormonniveauer igen.
De syntes, vi var for passive.
Jep.
Så de gav os noget nyt legetøj.
Først syntes jeg, at det var latterligt.
Var det meningen, han skulle have en sixpack eller hvad?
Men så…
Hvad kan jeg sige?
Se lige de mavemuskler.
Det boostede vores kemi.
Ja, skat.
Sover hun?
-Som en bjørneunge. -Godt.
-For fanden, du er lækker. -Stop.
-Jeg har bare lyst til at stikke den ind. -Stop så. Jeg er virkelig træt.
Så smutter jeg vel.
Eller skal jeg vente på dig?
-Nej. Mor kommer snart. -Okay.
Vi kan mødes senere, hvis du vil.
Jeg falder nok i søvn til middagen.
Jeg er sikker på, at dine festvenner
har noget, der kan holde dig vågen.
Det lyder virkelig voksent.
Ingen har taget stoffer i hundrede år.
Og hvem tager sig af børnene i morgen?
Undskyld mig. Men de har faktisk også en far.
Jeg kan tage børnene i morgen, så kan du hygge dig.
Det har du brug for.
Okay.
Hyg dig.
-Vi ses. -Vi ses.
-Hej! -Hej!
Hej!
Hej.
-Min tur. -Jeg kan ikke mere.
Av!
Ja da. Det er… Tak.
-Vi taler om turen. -Okay.
Det bliver fedt. Martin og jeg, mange kilometer.
Vi har taget på de ture, siden vi var omkring 20.
Omkring 20?
Og hvor gamle er I nu, 21?
Skål.
Kører du motorcykel?
Fedt.
Det er den bedste måde at se verden på
efter min mening.
Det er skønt.
Hvad?
Hvad sagde du?
Hvad tabte du?
Skal du bruge hjælp?
Det er fedt.
Gæt, hvad jeg har.
-Hvad? -Jeg tænkte, vi skulle feste.
-Nej… -Jo, kom nu.
-Her? -Ja.
Nu?
Nej, fedt. Fedt!
Jeg skal lige hente noget is.
-Navngivningen. -Vores sidste fest var en dåb.
-Skål. -Åh gud, jeg er så passé.
Skat, stop så. Du ser fantastisk ud.
Festen slutter ikke i forstaden. Det er bare anderledes.
Han har ret. Der er fyldt med swingere og stoffer.
Det er et cirkus.
Hvilken forstad bor du i?
Virkelig?
-Hvordan funker det? -Den tager vi senere.
-Sig det nu. -Senere…
Venner.
Apropos swingere og stoffer,
mor har en gave til jer!
Folk bruger MDMA af terapeutiske årsager.
Jeg har mange traumer, som jeg skal bearbejde,
og I har brug for at slappe af,
så skål for at være gammel og mindre seriøs.
Og for at mødes mere.
Det skal vi.
Skål for at alle er klar til nye eventyr.
-Hvilket jeg er. -Skål.
-Björn tager børnene i morgen. -De tager sig af Björn.
-Jeg elsker ham. -Skål for Björn.
Skål for Björn.
For fanden da.
PowerPoint-præsentationerne er tegn på, at chefen skal slappe af og få noget sex…
Føj. Nej, nej, nej.
-En drink. Hvad vil I have? -Jeg…
Sex on the beach…
To sex on the beach.
Sex on the beach? Ja tak.
Hey.
Jeg kan ikke.
Det går ikke godt.
Helt sikker.
Jeg er gift. Jeg er ikke sådan en fyr.
-Hvad? -Bare rolig.
Det er ikke godt.
Dine fødder flirter.
Okay.
Okay. Tak.
Okay, skål.
COOLIDGE-EFFEKTEN
Der kom en vigtig gæst forbi.
Præsident Calvin Coolidge var her.
Og hans kone Grace spurgte:
"Hvor ofte parrer hanen sig?"
"Flere gange om dagen", svarede bonden.
"Jaså", sagde Grace.
"Sig det til min mand."
Så spurgte præsidenten:
"Er det med den samme høne hver gang?"
"Nej", sagde bonden.
"Det er en ny høne hver gang."
"Nå", sagde præsidenten.
"Sig det til min kone."
Du skal styre din egen historie.
Kig på Teun og jeg. Vi overvandt vores problem.
-Vi smed skærmen ud. -Ud med skærmen!
-Og familieterapeuten. -Og drejeskiven.
Det er ikke nemt at leve.
Nej.
Man har et valg i livet.
Du kan leve det, som du vil.
Vores liv er ikke helt perfekt,
men det er i det mindste vores.
Ikke?
-Det er… Du er skøn. -Jeg mener det!
Psykologer og meditation er ikke løsningen på alt.
Men at kneppe er fedt.
Ikke alle er til børneyoga
men prøv at læse om konsekvenserne ved de satans skærme.
-Godt. -Ja. Har I læst Sherry Turkle?
-Hvem? -Nej.
Samtalen omkring… Hun har længe skrevet om,
hvor meget skærme påvirker børns hjerner og empatiske evner.
Jeg er enig. Oliver bliver nærmest en zombie, når han har sin iPad.
Efter ti minutter er det: "Jeg føler ingenting."
Nu kan… Jeg kan intet føle.
I er mine idoler.
Det er I. Jeg elsker jer.
Björn og jeg har brug for
noget keramik og en parterapeut lige nu.
-Linda! -Hvad? Åh gud!
-Fortidens glæder. -Længe siden.
-Hej. -Hej.
-Ja. -Det er længe siden!
Ja.
Fedt!
Du faldt ud ad døren og landede horisontalt.
-De ringede efter politiet. -Nej.
-Jo. -Det gjorde de.
Jeg skulle finde på en historie med, at du havde allergi eller sådan noget.
Og jeg sagde: "Jeg følger ham hjem."
Gjorde jeg?
Jeg fik dig i en taxi.
-Episk. -Vi så ikke hinanden i årevis.
-Nu forstår jeg, hvorfor det blev Björn. -Ja.
Men du er her nu. Skål!
-Skål. -Skål!
For mange pinlige minder.
Selvfølgelig.
-Vi ses. -Farvel, Ben.
Det var godt at se dig.
-Godt at se dig. -Farvel.
Wow, sikke en…
Linda, stop.
Det må være underligt at se ham.
-Det er længe siden. -Det føltes ikke sådan.
Jeg har tre børn. Stop.
Undskyld.
-Hvorfor ikke bare grine? -Så pirrelig.
"Jeg har tre børn!"
-Hej. -Hej.
Ja, jeg har det fint.
I lige måde.
Alle har det godt.
Og dig?
Nej! Hvor ærgerligt!
Okay.
Flytter du så tilbage hertil?
Okay.
Måske ses vi senere så.
-Åh, halløj. -Hej.
-Okay. -Halløj.
-Der var du. -Jeg…
Hov!
MØNSTRE I PARDANNELSE
Resultater fra et studie
viste, at præriemarkmus,
ligesom rotter og høns,
gerne vil danne par under parringssæsonen
på grund af forhøjet dopaminniveau.
Men blokerer du for dopaminen,
foretrak de ikke længere den partner, de parrede sig med.
Og fik de dopamin,
ville de have en hvilken som helst partner.
Det minder mig om et velkendt studie.
Det handler om t-shirts, som kvinder skal dufte til,
som er fulde af sved fra mænd.
De foretrak nogen mere end andre.
Og de t-shirts
havde en genvariant,
der var meget anderledes fra kvindens egen variant,
når det gælder immunsystemet.
Det er vigtigt.
Kvinder, der havde en partner med samme genvariant,
de andre var anderledes,
men dette var den samme variant, som de selv havde…
De kvinder foretrak varianten fra deres partner.
De oplevede i højere grad utroskab.
Det er fascinerende.
Vi lavede et studie med 552 mandlige tvillinger, der var i et forhold.
Dem, der havde en eller flere genvarianter
i tilknytningssystemet,
de havde et problem med
at være tæt på deres partner.
Men når det gælder kvinder,
siden de manglede de alleler i tilknytningssystemet,
kiggede vi på DRD4-genet,
eller allelen, også kendt som det risikosøgende dopamingen.
Og dem, der havde denne variant,
havde også en højere tilbøjelighed til one-night stands
og fantasier om utroskab.
Så begge systemer bidrager til mønstre med utroskab.
Björn! De kommer om et par timer.
Vil du hjælpe lidt til?
Og det leder hen til et vigtigt spørgsmål.
Er monogami påvirket af arv eller miljø?
Teresa, sidder du nu bare der?
-Vil du have mere vin? -Ja tak.
-Björn, vil du dække bord? -Ikke nu.
Jeg skal servere vin for æresgæsten.
Ja.
Hvor er far?
Du ved, hvordan han er.
Han ligger på sofaen og kigger på, mens vi gør det hele.
Vi må bære over med Jon.
Det er overvældende med så mange mennesker.
Det ser lækkert ud, Frida.
Du gør mor stolt ved at holde traditionen i hævd.
Hvilken tradition?
Kan du ikke huske det, skat?
Selvfølgelig ikke. Du var så lille dengang.
Jeg skulle gøre min svigermor glad
og kæmpe med den skide and hver eneste jul.
-Vi har aldrig fået and i Norge. -Nej.
Vær nu ikke fjollet, Joanna. Jeg ved, hvad jeg gjorde.
Hvorfor betvivler du?
Slap af. Vi kan bare ikke huske anden.
Det er fint.
-Det er godt. -Det lyder vidunderligt, Teresa.
Jeg husker noget med en and det år, din far døde.
-Ja. -Præcis.
Er nogen gået bort?
Måske kan du hjælpe med at dække bord.
Ja.
Den er virkelig god, Frida.
-Den skal vi smage sammen. -Ja.
Marianne, vil du have et glas?
Men Teresa, du har ret.
Det var til julen, hvor vi havde den franske side af familien på besøg.
Ja, præcis,
og det var ikke den eneste gang, bare så I ved det.
Mor. Det er ligegyldigt.
Jeg tror, jeg hørte Louie råbe.
-Vil du tjekke til børnene? -Ja.
Tak.
Og jeg lavede anden.
Og nu har jeg lavet den igen. Voilà!
-Bravo. -Der er middag om to timer. Okay?
Wow.
-Skål. -Skål.
-Og glædelig jul! -Glædelig jul!
Og til sidst lavede vi et studie med en gruppe kvinder.
Vi gav halvdelen en næsespray med krammehormonet, oxytocin.
Og den anden halvdel
fik en placebo-spray,
altså en spray uden noget i.
Og de kvinder, der fik sprayen med oxytocin,
ville i højere grad finde nogen,
end dem der ikke fik.
Så menneskets monogami og utroskab afhænger,
ligesom med markmusen,
i høj grad af vores genetiske sammensætning.
En lille justering af hormonerne kan ændre på meget i vores verden,
både på mikro- og makroniveauet.
Jeg troede virkelig, vi kunne klare os igennem det her.
Men skal det være så definitivt?
Det håber jeg virkelig ikke.
Hvad fanden var det?
Der er du, din satans luder!
Fuck dig!
Og du, din satans…
Dine klamme veninder… Ved du hvad? Brænd i helvede!
Skide ludere. Jeg hader dig!
Fuck dig!
Jeg vil ikke have den bil!
Jeg vil ikke have lejligheden!
Jeg vil ikke have noget som helst fra dig!
Forstår du?
Forstår du, hvad du har gjort?
Tænkte du på børnene?
Tænkte du overhovedet på børnene,
da du spredte benene som en anden luder for alle i hele byen?
Fuck dig! Rejs hjem til Norge.
Gør mig den tjeneste.
Er du sindssyg?
Hvad fejler du, din psykopat?
Tror du ikke, jeg kender til dine beskeder?
Tror du, jeg er idiot?
Tror du ikke, jeg ved, hvad du har gjort? Jeg ved alt, din hykler!
Du er lige så medskyldig!
Det er lige så meget din skyld!
Og du skal ikke tage børnene med i det her.
For det handler om dig, din skide pik,
og om hvor selvisk du er!
Du er fuld af lort, dit svin!
Ja, jeg havde sex med ham.
Og hvad fanden så?
Hvad fanden så?
Jeg ville være sammen med dig! Det var dig, jeg ville have.
Men du ignorerede vores familie.
Du ignorerede mig!
For du er et fucking pikhoved!
Så fuck dig!
Skrid af helvede til!
ØL RESTAURANT
Det er ikke så smart.
Det ser ikke godt ud, hvis du vil have forældremyndigheden.
Du skal tage dig sammen. Få styr på dit liv.
Fandeme nej.
Jeg skider på, hvordan det ser ud.
Hun har ødelagt alt. Hun har ødelagt mit liv.
-Jeg hader hende. -Jeg tror ikke, du hader hende.
Du kan ikke gå rundt og være i dårligt humør hele tiden.
-Jo, jeg kan. -Nej.
-Jo. Jeg sidder her. -Nej, du kan ej.
-Det er det nemme. -Det er måneder…
Hej! Hvordan går det?
-Hej. -Lang tid siden.
-Godt at se dig. Hvordan går det? -Godt.
Det samme som sædvanligt. Jeg er stoppet med at drikke,
indtil det blev for kedeligt, så drak jeg igen.
Oliver har det godt, det samme med Linda. Vi er skilt,
men hun er nem at have med at gøre, så…
-Okay. -Jep. Og jer?
-Ja, det er… -Tja…
Vi fejrer, at Björn er kommet af med sin bil i dag.
-Er den solgt? -Hvad?
Den er ikke solgt, jeg…
…tog nøglerne og kørte ind i et hus på gaden, hvor vi bor.
-Virkelig? -Ja, lige før.
Okay. Lad os skåle på det. Undskyld mig?
Tre Golden Slammer, tak?
-Nu har hun ikke en bil. -Der sker da noget.
Ja, så nu er jeg alenefar derhjemme med børnene hver anden uge,
og hver anden uge sover jeg på Martins sofa.
-Så I laver reden? -Det var det, hun ville.
Reden?
Altså… Børnene bliver, og forældrene flytter ind og ud.
Jeg forstår. Det gjorde man ikke, da jeg blev skilt.
Vi gjorde det i begyndelsen.
Måske er det godt for børnene, men det er forfærdeligt!
Ja, virkelig hårdt.
-Leder du efter en lejlighed? -Ja.
Helt sikkert.
Jeg vil ikke bo det samme sted som den kælling.
Jeg skal finde noget.
Min søster flytter sammen med sin kæreste og skal udeje sin.
-Virkelig? -Den er lille, midt i byen. Ja.
Virkelig fin. Billig, du ved. Interesseret?
Ja.
-Jeg tjekker. -Ja.
-Okay. -Fedt.
-Skål så. -Skål.
Nå ja.
Okay, skat.
-Mor, henter du mig i dag? -Nej, det er fars tur.
Ikke?
Men jeg kommer til at savne dig.
Åh, skat.
Jeg vil også savne dig.
Okay?
Jeg vil også savne dig.
Ved du hvad?
Det er godt at savne mig, ikke?
Det er godt.
Ellers ville det ikke være så dejligt at se hinanden igen.
Nej.
Så det er godt, du savner mig.
Okay.
Okay?
Se lige her. Her.
Ta-da!
Man skal altid have chokolade klar.
Ja.
Mor elsker dig.
Okay?
Skal vi gå ind?
Ja, kom så.
Han ser ikke, hvordan det påvirker dem.
Han vil straffe mig, men det er børnene, det går ud over.
Og han mener det, når han siger, han vil i retten.
Han er ligeglad med, om børnene skal evalueres af en psykiater.
Jeg tør ikke tænke på, hvor traumatisk det bliver.
Det må være hårdt for dig.
Jeg ved, at det var mig, der…
At det var mig, der startede det hele.
Og det skal jeg leve med.
Men jeg håbede, at han ville…
…at han ville vågne op…
Så vi kunne
arbejde igennem vores problemer,
og så ville alt blive godt igen.
Så du følte, at han hverken kommunikerede eller var opmærksom,
også inden I blev skilt? At han ikke tog sit ansvar alvorligt?
-Passer det? -Han tog aldrig initiativ.
Og hvad skete der, når han ikke håndterede tingene?
Det lyder som om, du var bekymret for,
at der ville ske noget, hvis han intet gjorde.
Jeg ved ikke, om der ville ske noget,
eller om problemet var, at der intet skete.
At vi stod stille og…
Ja, at det var forbi.
Du var bange for at miste ham.
Det føltes som om, jeg allerede havde mistet
både mig selv og ham.
Og så håbede jeg, at han ville
kunne se det.
Eller se mig.
Og forsøge at løse det i stedet for at gå.
På en måde løb du væk først.
Frida, lad os opdele tingene.
Det var ikke en del af hans personlighed at håndtere tingene ligesom dig,
heller ikke inden I blev skilt.
Sådan var han dengang, og sådan er han nu.
Det kan du ikke ændre.
Det kan kun han, og kun hvis han vil.
Det er ikke dit ansvar.
Det har du ingen kontrol over.
Og det samme gælder dig.
Nu er I skilt, og han vil ikke have nogen former for kontakt.
Det må du acceptere
og lære at håndtere
i stedet for at ville ændre på ham
eller konstant at være i konflikt med ham.
Det her handler ikke om, om man elsker hinanden eller ej.
Sådan er han bare.
I er meget anderledes.
Okay, kom her.
Du kan danse, når vi kommer hjem.
Og skift… Du kan ikke holde aben.
-Jo. -Nej, Lou… Stop så.
Det bliver sværere.
Godt, lad os se. Kom så.
-Stop. -Av, far. Det gjorde ondt!
-Undskyld. -Nej, jeg vil have mor!
-Men… -Slip mig!
-Jeg er nødt til at have fat. -Slip mig! Nej!
Skat, Louie…
-Jeg vil ikke! -Nej, men Anna henter Leo.
Vi skal skynde os hjem. Vi kan ikke…
Jeg gør mit bedste.
Kan du ikke være rolig?
-Så er du sød? -Jeg vil ikke!
Hej, Björn.
Ikke? Hej.
Sådan. Vi lader den blive.
Vi har gået en lang tur, så hun er nok lidt træt.
Okay.
Sådan der.
Kom. Nu kommer du til at fryse.
Kan vi…? Kom så.
Husk din taske.
Ja.
Her er din… Her er min taske.
Tak for i dag.
Vi ses i morgen.
-Vi ses. -Tak for i dag.
Tak.
Tak, fordi du kom.
Jeg var nervøs, men det er jo bare møbler.
Bare rolig. Han har sikkert været sød.
Du ejer jo halvdelen af det.
Hvad fortæller jeg børnene?
Hvad siger man?
Det ved jeg ikke.
Jeg prøver virkelig.
-Jeg prøver at gøre alt rigtigt. -Ja.
Det er vores fandens ansvar over for børnene.
Og han pisser på mig. Han pisser mig af, hver gang han kan.
Fordi han er en idiot.
Jeg ved ikke, hvorfor han gør det.
Okay? Jeg henter noget kaffe. Det har du brug for.
Han har taget min kedel.
Jeg kan ikke engang lave kaffe.
Og jeg fik den.
Jeg fik den i fødselsdagsgave af hans mor. Forstår du?
Så koger jeg vand i en gryde på komfuret.
Hør.
Det skal ikke være et perfekt hjem.
Det eksisterer ikke,
og børnene tilpasser sig.
Køb en luftmadras.
Byg en køje.
Det skal nok gå.
Mor, kom op og hop!
Mor, kom nu!
Det tror jeg ikke, jeg må. Sengen går i stykker.
-Nej. -Stop.
-Læs skiltet. De opfordrer dig. -Kom nu.
Kom nu, den går ikke i stykker.
-Kom her. -Kom så.
Kom nu, kom nu.
Op med dig. Du kan godt.
Den går ikke i stykker.
-Det lover vi. -Kom.
Hun passer godt ind med de andre børn, og hun kommer godt overens med de fleste.
Hun er populær og udstråler en skøn energi.
Generelt ser jeg ingen problemer med Louie.
Slet ingen.
Det er fantastisk at høre.
Vi er,
eller jeg er, altid bekymret for, at hun ikke
udtrykker sig selv godt nok eller ikke kommunikerer med andre.
Så det er virkelig en lettelse at høre.
Som I ved, så valgte Frida at splitte familien ad for lidt tid siden,
og det har været hårdt.
Og børnene har det forfærdeligt, de er traumatiserede.
Det er ikke sjovt derhjemme, men det…
Hvad siger man? Det er det, der sker, når en person i en familie
vælger at sætte sine egne behov først, ikke?
Vi er vant til de her situationer.
Og de fleste børn her lever i moderne familieformer.
Det betyder ikke, at børnene bliver traumatiserede.
Så længe forældrene kan samarbejde.
Som Mona sagde,
så er Louie fin og god til at udtrykke sig.
Så længe børnene er ekstroverte,
er det et godt tegn.
Men når de bliver stille, så bliver vi bekymrede.
At sige fra er både normalt og sundt.
Så hvis Louie bliver ked af det eller vred i den her periode,
så er det helt fint.
Og som Bo sagde, så er vi enige om,
at hun klarer det virkelig godt.
Tak.
Og sig til, hvis noget ændrer sig,
eller hvis der er noget, vi skal have fokus på.
Jeg vil ikke kommunikere med den person, så hvis vi kunne…
Hvis vi kan have kontakt hver for sig, ville det være fint.
-Absolut. -Selvfølgelig.
Vi siger til, hvis der er noget.
Og I kan altid sige til, hvis…
Hvis I har nogen bekymringer.
Godt. Farvel.
-Tak. -Tak, Mona.
-Farvel. -Farvel.
Björn?
Björn. Vent nu.
Kan vi ikke snakke om det?
Kan vi snakke?
Kan vi ikke stoppe det her med forældremyndighed?
Det skulle du have tænkt på, inden du ødelagde familien.
Jeg har ikke tænkt mig at droppe det.
Björn, vi er to om det her.
Vil du udsætte børnene for de satans psykologiske tests
bare for at bevise, du har ret? Vil du det?
Jeg undskylder.
Jeg mener det.
Det gør jeg.
-Jeg er ked af… alt. -Okay.
-Det er jeg. -Ja…
Men gør ikke det mod børnene.
-De får ar for livet. -Er det her min skyld?
Du tænkte, psykologer var svaret på alt.
Det er dig, der sårede dem, da du forlod os.
Det var dig, der ville skilles, ikke mig.
Og det her handler ikke om dine behov
eller børnenes behov. Det handler om mine rettigheder.
Og jeg tager dem, for du er en dårlig mor for mine børn.
Du er uansvarlig.
Du ødelægger børnenes liv,
ødelægger børnenes drømme, ødelægger børnenes fremtid,
så nu gør vi det på min måde!
Tag dig nu sammen!
Björn, for helvede!
Ingen af os var glade!
Vi havde en krise,
og det ville du ikke indrømme.
-Du kunne ikke snakke om det. -Det er noget pis, og det ved du.
Man skal ikke snakke om alt.
Nogle ting har det med at løse sig selv!
Du ville skilles, men nu får du ikke din vilje mere.
Nok er nok!
Hørte du mig drømme om at gå tur rundt i Asien?
Nej, for jeg levede vores liv, Björn!
Jeg ville være i vores liv. Forstår du det?
Jeg foreslog ikke kun terapi. Jeg foreslog alt.
En pause, en trekant, et eller andet!
Men du var ligeglad!
Men ved du hvad? Vi var ulykkelige!
Os begge to. Vi var virkelig ulykkelige.
Og du gjorde intet ved det.
Du gjorde intet!
Det er sikkert din forklaring, Frida. Det er din.
Men vil du høre min, så er den anderledes.
For du ville være alene, og nu får du at se, hvordan det er.
Du tager ikke mine børn! De skal bo hos mig!
Men vi er begge to deres forældre.
De har brug for os begge. Og så er vi nødt til at…
Vi er nødt til at kommunikere. Det gør vi ikke.
Præcis. Jeg vil ikke kommunikere med dig.
Kan du ikke forstå det?
Jeg vil ikke kommunikere med dig.
Og vi skal ikke holde jul. Nu skal du høre, hvad der skal ske.
Børnene kommer hjem til mine forældre, og du får dem til nytår.
Sådan bliver det.
Hej, og velkommen.
Kommer I ikke op?
Børnene skal have deres gaver.
Jeg tænkte en kop kaffe.
Ja.
Hej, mine små elsklinger!
Hej, mor.
-Hvor ser I fine ud! -Vi skal hjem til farmor.
-Og de har en overraskelse. -Ja.
Det bliver så sjovt!
Her er der flere overraskelser.
Lidt slik til turen.
Og Leo, din bjørn. Her.
Okay, jeg håber, I får den bedste jul nogensinde.
Og ring hvis der er noget. Eller bare hvis I har lyst.
-Hvad skal du? -Skal du ikke fejre jul?
Jo da, helt sikkert.
Jeg har en masse prøver, der skal ses igennem.
Og så tager jeg hjem til tante Joanna.
Men først ringer jeg til julemanden,
så han har farmors adresse.
-Jeg tror, vi skal afsted. -Vi siger lige farvel.
I kan ikke køre uden et kys. Kom her.
Elsker dig, skat. Okay?
Giv mig et kram.
Jeg elsker dig. Elsker dig. Jeg elsker dig så højt.
-Okay? -Farvel, mor.
-Farvel.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker dig. Farvel.
-Farvel. -Farvel.
-Nu er det en slange og så en elefant! -Ikke mere magi, lille Louie.
-Af med kostumet. -Det vil jeg ikke.
Det har været en hyggelig jul, men det bliver for varmt.
Jeg vil vise det til mor!
Du kan vise mor det, når du ser hende.
Jeg vil have mor!
Jeg vil også have mor.
Skat, kom her.
Ligesom mor. Kom og sid her.
Så så.
Kom her.
TRAUME VED SKILSMISSE
Separationsangst
eller depression.
Det er det samme som abstinenser.
Du får endda et forringet immunforsvar.
Hvis du var mand, ville jeg foreslå et glas vin eller to.
Men kvindens dopaminsystem
aktiveres ikke af alkohol på samme måde.
Jeg kunne give dig en sprøjte med oxytocin
for at starte din produktion af dopamin.
Eller antidepressiv medicin.
Jeg tror, du skal kæmpe dig igennem det.
Prøve at se fremad.
Lave ting der gør dig glad.
Jeg skal ikke i gang med Tinder. Det er udelukket.
Hellere dø end at udsætte mig selv…
Så fandens prætentiøs!
Det er en ulækker og dehumaniseret måde at være social på.
Jeg mener, hvorfor…
Hvorfor har vi ikke en af de der SCRUFF-apps?
Kun til sex uden at skulle snakke eller kede sig,
inden man skal i seng.
Er det ikke skønt?
Jo, for jeg er færdig med kærlighed.
Intet ville ske alligevel,
hvis jeg delte min lokalisering på en skide app.
Vi er i 2021! Det er sådan, Tinder fungerer.
Forestil dig du har en buffet og er sulten.
Nu kan du udvælge det bedste.
Du kan få præcis, hvad du vil have.
Men hvem vil have mig?
Godt gået.
Og det gik hurtigt.
Kun et halvt år. Du er for sej!
Gid jeg kunne sige det samme.
Ja, men…
Jeg var utro, så det er min fejl.
Nej.
Sådan kan man også se på det.
Ja, det er jeg.
Jeg kunne have gjort mange ting anderledes.
Jeg kunne have været hurtigere
til at kommunikere og sætte ord på, hvad der gik galt,
i stedet for at udsætte os for det jeg gjorde.
Ja.
Jeg tror ikke, vores forhold kunne klare den form for ærlighed.
Og derfor er det slut.
Sådan et forhold vil man ikke være i.
Okay, farvel.
Farvel.
-Må jeg tage den af? -Ja.
Jeg gør det.
Hvad fanden.
Vent.
-Okay. -Undskyld.
-Nej. -Hvor irriterende.
-Fandens. -Det er ligegyldigt.
Ja, men hvad fanden.
Jeg beklager virkelig.
Det er okay.
Jeg er ked af det. Jeg er virkelig liderlig.
Det er aldrig sket for mig før.
Jeg forstår.
Vi er også ved at blive skilt.
Jeg forstår.
Okay. Er det hårdt?
Nej, det er faktisk ikke specielt hårdt.
Nej?
Allerede til brylluppet vidste jeg, det ikke ville holde.
Men I har børn.
Ja, det har vi.
Man har forhold til forskellige behov.
Han gav mig en datter, og det er jeg glad for.
Men du skal ikke stresse over det her.
Det gør ikke noget. Jeg har tit oplevet det.
Tag en blå pille hvis du vil.
-Ikke? -Jo.
-Det behøver ikke være så svært. -Nej.
Men hør…
En anden gang?
Det vil jeg meget gerne.
Farvel. Hav det godt.
Farvel.
OVERLEVELSE
Du har mistet gnisten i dit liv?
Ja, men jeg overlevede.
Jeg prøvede at finde en ny.
Jeg ville ikke være alene.
Det er ikke det bedste tidspunkt i mit liv.
-Bestemt ikke. -Men jeg har ikke taget stoffer.
Det er…
Jeg ved bare ikke, hvordan jeg rejser mig efter det her.
Hvad sker der?
Tja,
jeg er med i et videnskabeligt studie.
Forskerne kalder det en påtvunget svømmeprøve.
-Det er det, der sker. -Det er interessant.
Separerede markmus
synker bare.
-Direkte ned. -De synker.
De svømmer ikke?
Nej, de sank bare.
De andre, der var i et forhold, de svømmer alt, de kan.
De fortsætter.
De bliver bare ved.
De har noget at leve for.
Så konklusionen er, at forhold holder os i live.
Derfor søger vi efter en tosomhed.
Igen og igen.
Björn!
Hej!
Men…
-Hvad så? -Hej.
-Hvordan går det?
Godt, tak. Godt at se jer.
Wow. Længe siden.
Virkelig. Hvad…
Hvad laver I her?
Vi skal mødes med rektoren.
Oliver er ikke glad på sin skole, så måske skal han herover.
Okay.
Leos teatergruppe har et stykke…
-Virkelig? -Sjovt.
Ja.
-Det var godt at se dig. -I lige måde.
Jeg har hørt om det med forældremyndigheden.
-Det er godt, det er løst. -Ja.
Jeg ser en terapeut.
-Wow. -Ja.
Så det er godt.
Fedt.
Ikke at have den angst og bitterhed…
-Ja. -Skide fedt.
Man er bare nødt til at tage en beslutning.
Om hvad man vil, der er intet rigtigt og forkert, men…
-Nej. -Bare vælg noget.
Hvad? Er I…
Er I sammen igen?
Undskyld, jeg forsøger at…
Vi flytter ikke sammen igen…
Nej, aldrig.
Vi prøver noget nyt.
Vi har hinanden, men vi er mere frie.
Okay, godt for jer.
Vi dater andre, men sammen.
Ja.
Wow. Godt. Tillykke.
-Tak. -Er…
Vi skal videre, men det var godt at se dig.
I lige måde. Okay, held og lykke.
-Vi ses. -Ja.
-Hils. -Det skal jeg nok.
Det er tid til at kalde på dyrene.
Hvem er du?
Jeg er en hane. Hør min sang. Kykkeliky!
Jeg er en høne. Jeg lægger æg, man kan spise.
Fire markmus.
-Hvem er du? -Jeg er en enhjørning.
Er det ikke for meget? Er vi ikke for mange?
Vi kan fjerne en.
Passe på dyrene, naturen og hinanden.
-Vil du holde den? -Ja.
-Også min? -Ja.
-Har du Leos jakke? -Ja, men ingen bamse.
Hej, Christine! Hvordan går det? Godt at se dig.
Hvordan går det? Hej!
Du ved. Hvordan har I det?
Os?
Tja, nej… Nå, du mener…
Vi har det godt. Skilt, glade, godt.
Godt at være her.
Jeg ledte efter min lille skat, så jeg…
-Ja. -Vi ses.
-Ja. -Eller…
Seriøst?
Naboen?
Ja, men det var…
-Det var nemt, okay? -Ja.
Vi har lavet en kage. Vil du spise med os?
Ja, skat…
Kom nu, far?
Kom nu.
Spørg jeres mor om det er okay.
Kom nu, mor. Så er du verdens bedste mor.
-Kom nu? -Jeg har intet at spise.
-Kan far ikke spise kage med os? -Vi skal have rester…
Men hvis det er fint med kage til aftensmad…
Du har intet at spise?
Nej.
Jeg forsøger at slappe lidt mere af.
Ja.
Ben kommer.
Okay.
Så hvis du vil have Christine med,
så kan du det.
Det er okay.
-Lad os gøre det. Kage til aftensmad. -Ja!
Ja, det er forvirrende,
men hjernens opbygning kan hjælpe os med at forstå vores problemer med forhold
gennem tre forbundne hjernesystemer,
der er udviklet til parring, reproduktion og forældreskab.
-Skal vi ødelægge den fine kage? -Ja.
Ja.
Men disse systemer er ikke altid direkte forbundet.
Det er muligt at elske en person,
være forelsket i en anden
og seksuelt tiltrukket af en tredje
på samme tid. Måske er der en neurologisk forklaring på,
hvorfor Augustins normer inden for forhold
ikke fungerer for alle.
Men på trods af vores forskelle dømmer vi os selv ud fra gamle normer,
måske i et forsøg på at finde orden i det kaos, der hedder kærlighed.
På den måde kan vi både få vores kage og spise den.
-Hvad gør du ved vores kæledyr? -Det her.
Hvad laver du?
Jeg forstår ikke, hvorfor vi ikke alle kan bo sammen.
Jeg skal have mit eget sted, ligesom I har hver jeres.
Men det har voksne da ikke, vel?
Nej, men jeg tror, det er bedre,
-for jeg hader at flytte frem og tilbage. -Altså, det var jo dem, der slog op,
så det er fair, de flytter frem og tilbage, ikke?
Men jeg kan lide at have to hjem.
Tror du, de finder sammen igen
og bliver normale forældre?
Men Leo,
det her er også normalt.
Halvdelen af dine klassekammerater har separerede forældre.
De snakker bare ikke om det.
Og jeg tror, de er sammen en gang imellem.
Altså fysisk.
Men bliver Ben og Christine så ikke kede af det?
Nej, inden Ben og Christine kom sammen med dem.
Jeg ved det ikke.
På taget? Det er farligt. Kom ned.
Okay, mine små aber…
Hvad griner I af?
Det er de voksne, der er aberne.
Er vi? Okay, ja.
Det er nok rigtigt, men nu skal vi være frøer.
Okay? Kom så.
Er I klar?
Vi skal synge "Små frøer."
Små frøer, små frøer Er mærkelige at se
Og ører, og ører Og hale har de ej
Kvak-kvak-kvak-kvak Kvak-kvak-kvak-kvak
Så spørgsmålet er…
Er vi mennesker biologiske skabninger,
der styres af vores forprogrammerede gener,
eller regulerer fri vilje alt,
når vi afviger fra vores monogame norm?
Ja.
Nej, eller ja,
eller måske begge dele.
Vi er både biologiske og intellektuelle skabninger,
præget af alt fra religion til arv og miljø.
Uanset hvilken seksualitet eller religiøs og politisk holdning vi har,
så er vi mennesker
en fantastisk blanding af biologi og intellekt.
Og det er menneskeligt.
Men spørgsmålet står stadig tilbage:
Hvordan vil du leve dit liv?
Det var alt, vi havde i denne uge.
I næste uges Late Night Diorama
undersøger vi menneskets adfærd
fra forskellige perspektiver.
Næste gang undersøger vi vold.
Er vold biologisk eller indlært?
Se med næste gang.
Jeg håber, vi ses.
Tekster af: Mads J. R. Jensen