Bonoboilla,
ihmiskunnan lähimmillä sukulaisilla,
on monia kiehtovia yhtäläisyyksiä ihmisten kanssa
Paitsi yksi asia.
Bonobot ovat erittäin kevytkenkäisiä,
kun taas ihmiset muodostavat elämänmittaisia yksiavioisia suhteita.
Vai muodostammeko me?
70 %:ssa ihmissuhteista koetaan uskottomuutta.
Maailmanlaajuisesti jopa 60 % päätyy eroon.
Silti normi on edelleen yksi elämänmittainen rakkaus.
Miksi?
Kun esi-isämme nousivat kahdelle jalalle löytääkseen lisää ruokaa,
naaraat joutuivat kantamaan lapsiaan käsillään selkänsä sijaan,
kuten nelinkontin kulkiessaan.
Kun lapsi oli selässä, naaras pystyi puolustautumaan.
Mutta tuosta hetkestä lähtien -
urosten täytyi puolustaa sekä naarasta että lasta.
Erään teorian mukaan tämä oli perusta -
ihmiskunnan yksiavioiselle parinmuodostukselle.
Sitten saapui uskonto.
Noin vuonna 350 -
Augustinus määritteli ihmisen seksuaalisuuden ja himon -
"Moraaliseksi dekadenssiksi,
joka on rangaistava ikuisella karkotuksella paratiisista."
Augustinus-parka murehti ihmisen himoja paljon -
ja määritteli avioliiton instituutioksi, joka sääntelisi niitä.
Avioliitto on hyväksyttävä lisääntymiseen, uskoon ja sakramenttiin.
Tosin ilman halua ja intohimoa. Muuten palaisi helvetissä.
Mutta Jumalan rangaistuksen uhka ei hillinnyt ihmisen haluja.
Vai pitäisikö sanoa "miesten haluja"?
Aina 1700-luvun romantiikan aikaan asti, kun tunteille annettiin viimein tilaa.
Avioliitosta tuli kahden kauppa, elämän mittainen monogaaminen ihanne.
Mutta avioliiton ulkopuolisia haluja ei saatu kesytettyä.
Kunnes koitti…
1900-luvun alku,
jolloin naisasialiike viimein vaati yhtäläisiä oikeuksia -
ja yhtäläistä seksuaalista vapautta.
ÄÄNIOIKEUS NAISILLE
Se oli ongelma kristilliselle kirkolle.
Pitäisikö heidän sietää bordellit myös naisille nyt?
No, me tiedämme, kuinka siinä kävi.
Mutta onneksi naisten vapautustaistelu jatkui -
läpi koko 1900-luvun.
1960-luvun seksuaalivallankumouksesta lähtien -
kaikki saivat elää itse valitsemansa kumppanin kanssa.
Moderni parisuhde sisälsi kaiken.
Odotettiin turvallisuutta ja seikkailua, ystävyyttä ja seksiä.
Kaikkea samasta elämän mittaisesta parisuhteesta.
Miksi siis pariskunnat erosivat enemmän kuin koskaan?
Onko täällä kilttejä lapsia?
Joulupukki on täällä!
Katsokaa, mitä hän toi!
Nyt me pidämme peukkuja.
Hän on neljännellä kuulla, joten kaiken pitäisi olla kunnossa.
Vau. Mahtavaa, että todella teet tämän.
Muutama vuosi vaipanvaihtoa, univajetta ja rahavaikeuksia,
ei siinä ole mitään riidan aihetta.
Itse erosit kolmen vuoden jälkeen.
Tiedän, mistä puhun.
Teun ja minä emme uskottele itsellemme, että se olisi helppoa tässä iässä.
Aiotteko olla isä 1 ja isä 2?
Isä ja isän poikaystävä. Se on Tomin spermaa, näin se on.
Nyt tiedätte, mitä teette seuraavat kymmenen vuotta.
Perhana, minä en halua kasvaa aikuiseksi.
Adam, en usko, että siitä on pelkoa.
On aika aikuismaista muuttaa yhteen.
Nyt me vain odotamme paria lasta teillekin.
Joo, me harjoitellaan kovasti. Kaiken aikaa.
Okei, joo…
Kippis teille.
Kippis uudelle asunnolle.
Kippis, onnittelut.
On hauska juhlia joulua kesällä.
Kippis! -Kippis!
Joo, hyvää joulua!
Voidaanko vetää jo huumeita? Olen kohta ihan kännissä.
Frida, onko sinulla pientä lautasta?
Meillä on lautanen. Lautasia on lautas…
kaapissa.
Minä rakastan sinua.
PARINMUODOSTUS
Kun peltomyyrät parittelevat,
niiden aivot vapauttavat dopamiinia, mielihyvähormonia.
He tulevat iloisiksi ja haluavat lisää pariltaan.
Sama juttu ihmisillä.
Seksi tuottaa dopamiinia, joka luo kiintymystä,
joka on perusta parinmuodostumiselle.
Odota. Minä…
Noin.
Sinne.
Kyllä.
Ah!
Tuntuu kuin edellisestä kerrasta olisi kaksi kuukautta.
No, me naitiin viime lauantaina. Etkö muista?
Mitä? Naitiinko? -Kyllä.
Et ollut minun kanssani.
Eikä, putosiko hän sängystä? -Ehkä hän vain löi päänsä sängynreunaan.
Ei se mitään.
Meidän ehkä pitäisi hankkia uniterapeutti tai jotain.
Mitä?
No, hän herää edelleen joka yö.
Muut eivät olleet tuollaisia. En ymmärrä sitä.
Emme ole nukkuneet kaksin ikuisuuksiin.
Onko se… normaalia?
Pitääkö tästä puhua nyt?
Ei, anteeksi. Se vain…
Heti, kun pääni osuu tyynyyn,
alan ajatella. Olen pahoillani.
Voisitko olla puhumatta hetken? -Kyllä, anteeksi.
Tule tänne, kulta. Tule tänne.
Odota, odota. Kondomi.
Eikä.
Älä valita. Laita se kondomi.
Emmekö voi vain…
Ei, laita se päälle. Ei se ole vaikeaa.
Haluan tuntea sinut oikeasti. Ei kai siinä ole mitään outoa?
Minä en tuppaa itseäni täyteen hormoneja tai metallinpaloja,
enkä aio tulla raskaaksi uudelleen. Niin ei saa käydä, joten laita se päälle.
No, selvä.
Me käymme tämän keskustelun joka helvetin kerta.
Nyt sotilaalla on kypärä.
Levitä jalkojasi. -Joo.
Noin.
Okei.
Odota.
Keskity.
Kovempaa.
Mitä sinä sanoit?
Kovempaa?
Haluatko kovempaa?
Miksi haluat kovempaa?
Älä viitsi…
Toivotko, että se olisi isompi?
En.
Lopeta.
Älä kysy tuota kolmen lapsen ja kymmenen vuoden jälkeen.
Kävelet poikittain, kun homma on hoidettu.
Rakastan olla sisälläsi.
Äiti?
Ei, jatka. -Okei.
Äiti!
Jatka vain! Jatka!
Pysy sängyssä.
Äiti!
Voi vittu.
Luoja!
Okei, lähtö viiden minuutin kuluttua.
Isä? Saanko koiran joululahjaksi?
Mitä?
Mitä sinä… Ei, me ei voida hankkia koiraa.
Ei tähän asuntoon. Se ei olisi oikein koiralle.
Anna? Anna! -Älä ragee. Ei tarvitse nalkuttaa.
Kyllä pitää. Kello on 7.30. Vauhtia.
Stressi ei ole hyväksi.
Sanot niin itsekin. Vai mitä, isä? -Hetkinen.
Pese hampaasi. -Isä, et vastaa minulle.
Mitä sanoit?
Ärsyttävää, kun sinä et kuuntele.
Stressaat minua. Se ei ole terveellistä.
Tiedän. Anteeksi, kulta.
Ota nämä. -Okei.
Hyvä. -Vauhtia. Vaatteet päälle.
Anna, kiltti… -Joo, joo, joo.
Perhana!
Tule nyt. -Mutta minä haluan mukavat sukat.
Pihalla on kylmä, tarvitset nämä.
Mutta minä haluan mukavat…
Ei, lopeta! -Tuo tönäisi.
Näin sen. Älä tee niin. -Mutta minä haluan mukavat sukat.
Ne ovat likaiset. Pitää olla puhtaat sukat.
Kenellä minun vesipulloni on? -Minulla on sinun vesipullosi.
Sano se sitten.
En jaksa tapella kanssasi, Louie.
Selvä.
Nämä sukat ovat hyvät. Minä rakastan näitä, äiti.
Onko sinulla… -Niin, mitä?
2 DL SOKERIA, 2 MUNAA, 2 DL JAUHOJA
50 G VOITA, 1 TL RUOKASOODAA
20 MINUUTTIA
Mikä tämä on?
Tiedättekö te kaikki?
Niin?
Kakku.
Kyllä. Mutta ei aivan.
Niin, Liam.
Se on resepti. -Täsmälleen. Se se on.
Mihin reseptejä tarvitaan?
Esimerkiksi kakkujen leipomiseen.
Juuri niin. Siihen.
Jos meillä ei ole reseptiä, kakusta saattaa tulla liian kova tai kostea.
Tai me saatamme saada lasagnea.
Me emme halunneet sitä. -Emme.
Resepti on siis ohje. Me käytämme reseptiä ohjeena.
Sama asia tietokoneiden kanssa.
Se on niin hyvä.
Mutta eipä löysätä liikaa, ystävät.
Joulubonus ei luo itseään. Ja tehän haluatte uuden auton?
Ettekö haluakin?
Kyllä haluatte.
Takaisin töihin. Vauhtia. Ulos täältä. Hop, hop, hop.
Stefan, esitys oli upea.
Monica, jutellaan hetki.
Helppo hänen on tehdä töitä yötä päivää, kun häntä ei odota kukaan kotona.
Mitä? Oletko käynyt hänen luonaan? -Lopeta.
Oletko ollut sängyssä? -En.
Hän sanoi sen itse. Hän ei halua perhettä. Hän haluaa vain elää omaa elämäänsä.
No, ymmärrän sen.
Mutta katso tätä.
Kuka haluaa auton, kun voi saada tällaisen?
Vau. -Eikö?
Mistä löysit tuon?
Bangkokista. Se oli sitä paitsi aika halpa.
Otin yhteyttä kaupan omistajaan. Hän tuntuu mukavalta.
Näyttää hyvältä. -Tuolla pääsee Nepaliin saakka.
En jaksa odottaa. -En minäkään.
Tiedätkö…
Paska, oletko menossa kotiin?
En, työskentelen vielä pari tuntia. Lapsivapaa viikko.
Hyvä sinulle.
Pidä hauskaa. -Joo.
Heipä hei.
Hän lukee. -Sitten…
Käärme sanoi…
Että hän…
Ette siis voi edes moikata?
…syö omena, mutta…
Olet pikku kultani.
Ei, helvetti! -Mitä minä tein? Mitä tapahtui?
Melkein pudotin tämän. -Halusin vain antaa halin.
Leo on odottanut tuon kirjan lukemista meille.
Ostitko pesuainetta?
Mitä kirjaa luet, Leo?
Hei, isä. -Hei.
Me luetaan Alexista ja Eevasta koulussa.
Aatamista ja Eevasta, kulta.
Alex ja Eeva kuulostaa hyvältä.
Toitko? -Taisin unohtaa.
Mutta toin viiniä. Otatko hieman? -Ei, kiitos.
Ei… -Isä, haluatko kuulla tämän?
Totta kai. -Kuuntele.
Okei. -Eräänä päivänä Eeva oli…
Anna, nyt syödään. Tule.
Hei, kulta. Onko nälkä?
Hyvä.
Koulussa tapahtui pieni onnettomuus tänään.
Ymmärrän. -Joten pitää pestä.
Ymmärrän, mutta unohdin ostaa sitä, okei?
Just… -Taasko pastaa?
Jos et tykkää siitä, voit mennä nukkumaan ilman ruokaa.
Minä otan tämän. Loppu.
Et voi ottaa sitä noin vain.
No, itseasiassa voin, koska nyt syödään yhdessä.
No niin, syödään.
Kun sinä opiskelet, minä en keskeytä sinua, mutta…
Miksi teet niin minulle?
Äiti, sano sinä. Isä vei kirjani.
Miksi otit sen kirjan juuri nyt?
Kulta, ei hän tarkoittanut vain ottaa sitä.
Syödään ensin ja luetaan sitten. Okei, kulta?
Olen vihainen! -Nyt riittää!
Riittää. Kuulimme, että olet vihainen.
Hei. Mitä nopeammin syöt,
sitä nopeammin pääsemme sohvalle lukemaan sitä.
Okei, kulta?
Hei, rauhoitu vähän.
Istu tähän, näytän sinulle jotain.
Vau.
Vau… Olet siis todella menossa?
Tietenkin.
Oikeasti? -Tietenkin oikeasti.
Joo.
Se on hieno.
Todellakin.
Louie tarvitsee kylvyn. Annalla on kotitehtäviä, joten ajattelin…
Voisitko sinä kylvettää? Kiitos.
…tietää geeneistämme. Se kertoo jotain aivoistamme.
Aivoistamme, joita voi muokata. -Mieti, missä istut…
Björn?
Björn. Nukkumaan.
Björn?
TYLSYYS
Me taidettiin kuksia -
aluksi kuusi kertaa tunnissa.
Joo, silloin… Me hoideltiin hommat. Todellakin.
Sitten siitä tuli kerta kuussa, ja nyt se on…
No, mitä se nyt onkaan? Nyt se on…
Testosteronitasot laskevat hulluna kuherruskuukauden jälkeen.
Joo, se on…
Me miehet usein vitsailemme siitä.
"Mikä se oli?"
"Testosteronitaso!"
Lisäksi täytyy tunnustaa, että…
Hänen nappaamiseen ei tarvitse enää nähdä vaivaa.
Joo, meillä on toisemme.
Ja sekin on hyvä.
Varmaankin.
Vai mitä, kulta?
Eikö niin?
Just.
Varavaatteet, keksejä, vettä.
Meillä on kaikki.
Me lähdetään nyt.
Mitä? -Sanoin jo tunti sitten.
Sinä jopa vastasit.
Mitä sinä sanoit? Eikö nyt ole lauantai?
He ovat olleet ylhäällä jo tunteja. Pitää mennä ulos tai he tappavat toisensa.
Okei.
Voisitko imuroida sillä aikaa?
Mitä kuuluu?
Ei mitään uutta. Ei yhtään mitään.
Vain töitä, lapsia, lapsia, töitä.
Millainen uusi asuntosi on? -Hieno.
Niinkö? -Joo.
Minä tulen kylään. -Tietysti.
Olli vaikuttaa onnelliselta. -Joo.
Toivottavasti. Se on todella pieni. Mutta riittää meille kahdelle.
Entä sinä?
Kaikki hyvin.
Oletko tavannut jonkun?
Mitä? En tietenkään.
En ole tavannut ketään, mutta on eräs nuori, hyväkuntoinen juttu,
joka käy teellä aina silloin tällöin.
Voi luoja!
Kuinka hyväkuntoisesta puhumme?
Erittäin. -Okei.
Onko niin? -Minua melkein hävettää.
Tuntuu, että minun elämäni on täydellistä juuri nyt.
Oikeasti. Saan parhaat palat molemmista puolista.
Saan olla kokonaisen viikon Ollin kanssa ja olla täysin läsnä äitinä.
Sitten saan viikon, jona voin katsoa TV-sarjoja,
olla syömättä kauheaa lasten ruokaa ja ladata akkujani.
Tietysti ikävöin Ollia hirveästi, kun hän on Adamin luona.
En voi edes ajatella sitä, mutta en olisi voinut jatkaa niin.
Ymmärrän.
Kauhea homma saada heidät nukkumaan.
Hyvää yötä.
Oletko tyytyväinen? Elämäämme?
Kyllä, todella tyytyväinen, kulta.
Miksi kysyt?
En usko, että olet. Tai että minä olen.
Jaaha.
Kaipaatko omillasi olemista?
Mitä?
Ei sinkkuna, mutta…
Että tekisit jotain vain itsellesi,
olisit oma itsesi, oltaisiin omia itsejämme.
No, kaipaan tietysti joitain juttuja, mutta voin edelleen tehdä niitä.
Päivät ovat vain niin täysiä nykyään…
Mutta oletko todella onnellinen? -No…
Tuntuu, että me vain toistamme rutiinia,
sinä ja minä.
Ehkä sinun pitäisi miettiä enemmän itseäsi, ottaa rennosti ja chillata.
Joo.
Mutta se ei ole niin helppoa, kun on kolme lasta ja täysipäivätyö.
Itse asiassa se on.
Se pitää vain tehdä.
Tuo on paskapuhetta.
Epärealistista.
Kuinka voisimme rentoutua kaiken tämän kotityön, kerhojen ja kokkauksen…
Miksi luulet, että minä suunnittelen moottoripyöräretkeä?
Sitä juuri tarkoitan.
Tuntuu, että sinä pakenet meidän elämäämme.
Hetkinen. Sanoit, että meidän pitäisi tehdä juttuja itseksemme.
Sanoit niin. Sinäkin voit tehdä juttuja itseksesi.
Se ei ole niin helppoa. Sitä yritän sanoa.
Se on helppoa, mutta sinä teet siitä vaikeaa.
Sinun ei tarvitse herätä klo 6.30 joka helvetin aamu.
Sinun ei tarvitse kokata joka ilta. Me voimme ratkaista tämän.
Sinun ei tarvitse pestä pyykkiä jatkuvasti. Eivät ne ole niin likaisia.
Kyllä tarvitsee. Mistä sinä oikein puhut?
Rentoudu hieman. -Kuka kaiken tekee sitten?
Minä nukun sohvalla. En kestä sinua nyt.
Joo, hyvä juttu. Aivan mahtava. Hyvää ongelmanratkaisua.
Yritän vain sanoa, että minä en ole kuin sinä.
Et. -En.
En voi vain sulkea perhettä mielestäni. En voi nukkua pitkään joka lauantai.
En vain pysty.
Enkä minä unelmoi matkustamisesta Euroopassa -
moottoripyörällä kavereiden kanssa.
En tee niin.
Olen tässä ja nyt elämässäni, olen valinnut niin.
Tuntuu, että sinä aina unelmoit, että olisit jossain muualla kuin täällä.
Okei, siltä sinusta tuntuu, mutta… Mitä haluat, että minä sanon?
Haluan, että puhut minulle. Että selvitetään tämä.
Me olemme aina väsyneitä, eikä koskaan ole sopiva hetki.
mutta kun yritän puhua sinulle, sinä lähdet pois.
Niin?
Ehkä meidän pitäisi puhua jollekin. Parisuhdeterapeutille.
Frida, minulla menee hyvin. Mutta ehkä sinä tarvitset terapiaa.
No, tuo on vitun epäreilua, hra anaaliporno.
Tiedän, että haluat enemmän -
kuin vitun perjantaitacot ja jokapäiväistä seksiä.
Miksi me ei voida puhua siitä?
Tehdä sille jotain.
Kuten, ehkä…
Pidetään tauko,
kokeillaan ottaa mukaan kolmas tyyppi, tai…
Tai ehkä ei. -Ei.
Mutta me voisimme tehdä kaikenlaista.
Me tarvitsemme apua.
Kaikki käyvät terapiassa, miksemme mekin? -Hetkinen. Kuuntele minua.
Me ei pidetä taukoa. Unohda se.
Ja kolmas pyörä… Oletko polttanut jotain?
Eikä terapia ole aina ratkaisu.
Ei ainakaan minulle.
No, mitä me teemme?
Mennään ulos ja pidetään hauskaa?
UUSI KIPINÄ
Voi hyvä luoja, kyllä.
Meille kävi samoin.
Kun oksytosiinitasot romahtivat,
meistä tuli kuin veli ja sisko.
Minä olin kyllä kiimainen, kuten aina,
mutta tiedättehän, veljen kanssa ei nussita.
Eläintarha yritti nostaa meidän hormonitasojamme.
Heidän mielestään me olimme liian passiivisia.
Joo.
He antoivat meille uusia leluja.
Ensin se tuntui naurettavalta.
Pitikö hänen siis yrittää hankkia sixpack?
Mutta sitten…
Mitäpä tuohon voisi sanoa?
Katso noita vatsalihaksia.
Se todella viritti tunnelmaan.
Joo, beibi.
Nukkuuko hän?
Kuin karhunpentu. -Hyvä.
Jesus, kun sinä olet kuuma. -Lopeta.
Minä vain laitan sen sisään.
Lopeta. Se vain väsyttää.
No, minä tästä lähden sitten.
Vai odotanko minä sinua?
Ei, älä huoli. Äiti tulee tänne pian. -Okei.
Me voimme tavata myöhemmin, jos sinä haluat.
Ellen minä nukahda illallisella.
Bilekavereillasi on varmasti jotain, mikä pitää hereillä.
Tuo on vitun keskenkasvuista.
Kukaan ei ole vetänyt huumeita sataan vuoteen.
Ja kuka hoitaisi lapset huomenna?
Anteeksi vain, mutta heillä on isäkin.
Minä huolehdin lapsista, pidä sinä hauskaa.
Taidat tarvita sitä.
Okei.
Pidä hauskaa.
Hei. -Heippa.
Hei! -Hei!
Heippa.
Minun vuoroni. -En kestä enempää.
Au!
Kuulostaa upealta. Vain te kaksi?
Joo, toki… Kiitos.
Me puhumme matkasta. -Selvä.
Siitä tulee mahtavaa. Martin ja minä, loputtomat hiekkatiet.
Me olemme tehneet näitä retkiä kaksikymppisestä saakka.
Kaksikymppisestä? Ja nyt olette 21?
Te kaksi…
Kippis. -Kippis.
Minä rakastan moottoripyöräretkiä.
Mitä, ajatko sinäkin?
Ajanko? Pilailetko? Minä rakastan sitä.
Mahtavaa.
Se on paras tapa nähdä maailmaa, jos minulta kysytään.
Samaa mieltä. -Se on mahtavaa.
Rähmäkäpälä. -Mitä?
Pudotin sen.
Mitä sinä sanoit?
Mitä sinä pudotit?
Hei. Tarvitsetko apua?
Ei, minä pärjään. Kiitos.
Mahtava.
Arvaapa, mitä minulla on.
Mitä? -Ajattelin, että me voisimme juhlia.
Ei… -Joo, ilman muuta.
Täällä? -Niin.
Nyt?
Mitä kuuluu? -Hauskaa. Hauskaa!
Mitä, lähdetkö jo? -Tulen pian takaisin. Haen jäätä.
Nimiäiset. -Ei, edelliset juhlamme olivat ristiäiset.
Kippis. -Hyvä Jumala, minä olen out.
Kulta, lopeta. Sinä näytät upealta.
Bileet eivät lopu lähiöön. Ne vain muuttuvat hieman.
Kyllä. En ole koskaan nähnyt niin paljon parinvaihtajia ja huumeita.
Se on täysi sirkus.
Pilailetko? Missä lähiössä oikein asut?
Oikeasti?
Kuinka se toimii teille? -Puhutaan siitä myöhemmin.
Haluan tietää. -Myöhemmin…
Hei, jäbät.
Parinvaihdosta ja huumeista puheen ollen, mamilla on pikku lahja teille!
Kaikki ovat alkaneet käyttää essoja terapeuttisista syistä.
Minulla on paljon traumoja läpikäytävänä, ja sinun täytyy selvästikin rentoutua,
joten kippis, että olemme ylipäiväisiä ja vähemmän vakavia.
Sekä myös tapaamiselle useammin?
Näin tehdään.
Kippis kaikille, jotka ovat avoimia uusille seikkailuille.
Minä olen. -Kippis.
Björn hoitaa lapset huomenna. -He hoitavat Björnin.
Minä rakastan Björniä. -Kippis Björnille.
Kippis Björnille.
Voi kristus.
Kaikkien PowerPoint-esitysten jälkeen -
pomon on päästävä panemaan ja rentoutumaan, joten…
Mitä? Et voi sanoa noin. Poliittisesti epäkorrektia.
Mutta voit panna häntä, jos tiedät, mitä naiset tarvitsevat.
Yäk. Ei, ei, ei.
Entä sinä, Björn? Mitä sinä tarvitset?
Minä tarvitsen drinkin. Mitä sinä haluat? -Minä…
Sex on the beach, kiitos? -Sex on the beach…
Kaksi sex on the beachiä, kiitos.
Sex on the beach? Kyllä, kiitos.
Hei.
En voi. -Etkö?
Se ei pääty hyvin. -Oletko varma?
Olen varma.
Olen naimisissa. En ole sellainen tyyppi.
Mitä? -Ei hätää. Anteeksi.
Se ei pääty hyvin.
Minä vain kiusasin. En ollut tosissani.
Et, jalkasi flirttailivat.
Mutta haluan, että tiedät, että imen kulliasi koska haluat.
Koska tahansa. Ilmoita minulle.
Okei.
Okei? -Okei. Kiitos.
Yksi sana riittää.
Okei, kippis. -Kippis.
COOLIDGE-ILMIÖ
Meillä oli tärkeä vieras maatilalla. Presidentti Calvin Coolidge oli täällä.
Hänen vaimonsa Grace kysyi: "Kuinka usein kukko pääsee pukille?"
Isäntä vastasi: "Kymmeniä kertoja päivässä."
"Niinkö," Grace sanoi.
"Kerro tuo miehelleni."
Sitten presidentti kysyi: "Samanko kanan kanssa joka kerta?"
Isäntä vastasi: "Ei. Uusi kana joka kerta."
"Aha," presidentti sanoi.
"Kerro tuo vaimolleni."
Täytyy kontrolloida omaa narratiivia.
Katsokaa minua ja Teunia. Me ratkaisimme ongelmamme.
Me heitimme kaikki ruudut pois. -Ruudut pihalle!
Perheterapeutti sisään. -Ja dreija.
Perhana, elämä ei ole helppoa.
Ei.
Pitää tehdä valintoja. Elää niin kuin itse haluaa.
Meidän elämämme ei ole Instagram-täydellistä, mutta se on omaa.
Eikö?
Se on… Te olette ihania. -Todellakin!
Tarkoitan vain, että psykologi ja meditaatio eivät ratkaise kaikkea.
Mutta naiminen on kivaa.
Kaikkia ei ole tarkoitettu lasten joogaan,
mutta lukekaa näiden helvetin ruutujen vaikutuksista.
Hyvä. -Oletteko lukeneet Sherry Turklea?
Sherry, ketä? -Ei.
Keskustelua… Hän on kirjoittanut ikuisuuksia,
kuinka liika ruutuaika vaikuttaa lasten aivoihin ja empatiakykyihin.
Kyllä. Oliveristakin tulee melkein zombi iPadinsa edessä.
Kymmenen minuutin jälkeen hän ei kuule eikä näe mitään.
Nyt minä en… En tunne mitään.
Te olette idoleitani. Te olette. Rakastan teitä.
Björn ja minä tarvitsemme hieman keramiikkaa ja parisuhdeterapeutti.
Linda! -Mitä? Voi luoja!
Tuulahdus menneisyydestä. -Siitä onkin jo aikaa.
Hei. -Hei.
Kyllä. -Mutta… Siitä on ikuisuus!
Saanko istua? -Kyllä.
Mukavaa!
Haisin kuin helkkarin pubi.
Putosit sieltä ja laskeuduit pitkällesi.
He soittivat poliisin. -Ei.
Kyllä. -Kyllä soittivat.
Minun piti keksiä tarina, että sinä olet allerginen tai jotain.
Sanoin, että yritän saada sinut kotiin.
No, saitko sinä?
Sainko minä? -Et!
Laitoin sinut taksiin. -Joo.
Eeppistä. -Me emme nähneet vuosiin.
Se oli liian noloa.
Nyt ymmärrät, miksi hän valitsi Björnin. -Niin ymmärrät.
Mutta olet täällä nyt, kulta. Kippis!
Kippis. -Kippis!
Kippis monille noloille hetkille.
Minun täytyy palata juhliin. Nähdäänkö myöhemmin?
Tietysti.
Nähdään. -Heippa, Ben.
Oli mahtava nähdä.
Kyllä. Hieno nähdä. -Hei.
Vau, mikä…
Linda, lopeta.
Oli varmasti outoa nähdä hänet.
Siitä on pitkä aika. -Ei tuntunut siltä.
Minulla on kolme lasta. Lopettakaa.
Voi, olen pahoillani.
Eikö tuolle voi nauraa? -Vau, herkkää.
"Minulla on kolme lasta!"
Hei. -Hei.
Oletko kunnossa?
Joo, hyvin menee.
Näytät tyrmäävältä.
Niin sinäkin.
Mitä perheelle kuuluu? -Hyvää.
Hienoa. -Entä sinulle?
Minulla menee hienosti. Meille tuli toinen lapsi vuosi sitten.
Olemme erossa…
Voi ei! Ikävää.
Ei, rauhoitu. Se on hienoa.
Se oli parasta, mitä meille olisi voinut tapahtua.
Okei. -Joo.
Joo.
Muutatko sinä tänne takaisin sitten?
Kyllä, me muutamme tänne.
Selvä. -Joo.
Okei.
Mutta hei, ehkä me näemme myöhemmin.
Joo, tai me voisimme -
käydä kahvilla yhdessä, jos haluat?
Oi, päivää. Hei. -Hei.
Okei. -Hei.
Siinä sinä olet. -Minä…
Hups!
PARINMUODOSTUSMALLIT
Tutkimuksen tulokset osoittavat, että preeriamyyrät,
kuten myös rotat ja kanat,
ovat motivoituneita sitoutumaan kumppaniinsa paritteluvaiheessa -
kohonneiden dopamiinitasojen vuoksi.
Mutta jos niille antaa dopamiiniestolääkitystä,
ne eivät enää suosi parittelukumppaniaan.
Mutta jos niille antaa dopamiinia, ne suosivat ketä tahansa kumppania.
Se tuo mieleeni erään tunnetun tutkimuksen.
Tutkimuksessa naiset haistelivat t-paitoja,
jotka olivat täynnä miesten hikeä.
He suosivat toisia paitoja enemmän kuin toisia.
Noissa t-paidoissa oli geenivariantti,
joka poikkesi paljon naisen omasta variantista,
mitä tulee immuunijärjestelmään.
Se on tärkeää.
Naiset, joilla oli kumppani, jolla oli samanlainen geenivariantti,
toiset olivat erilaisia,
mutta näillä oli samanlainen variantti kuin heillä itsellään…
Näiden naisten kumppanit pettivät heitä useammin.
He kokivat enemmän uskottomuutta.
Mielestäni se on kiehtovaa.
Me teimme tutkimuksen 552 miespuolisella suhteessa elävällä kaksosella.
Havaitsimme, että yhtä tai useampaa geenivarianttia -
kiintymysjärjestelmässä kantavilta -
puuttui täysin tai heillä oli ongelmia sitoutumisessa kumppaniinsa.
Mutta mitä naisiin tulee,
koska heiltä puuttui nuo alleelit kiintymysjärjestelmästä,
me tutkimme sen sijaan DRD4-geeniä -
tai alleelia, jota kutsutaan myös elämysdopamiinigeeniksi.
Havaitsimme, että tämän variantin kantajilla oli -
enemmän yhden yön juttuja ja uskottomuusfantasioita.
Molemmat järjestelmät siis näyttävät osallistuvan uskottomuuden syntyyn.
Björn! He palaavat parin tunnin päästä.
Tule auttamaan.
Kyllä, ja se johtaa tärkeään kysymykseen.
Perustuuko monogamia perimään vai ympäristöön?
Teresa, istutko sinä täällä?
Haluatko lisää viiniä? -Kyllä, kiitos.
Björn, voisitko kattaa pöydän? -En nyt.
Täytyy tarjoilla kunniavieraalle viiniä.
Niin.
Missä isä on?
Tunnet hänet.
Hän makaa sohvalla ja katsoo, kun me teemme työt.
Täytyy ymmärtää Jonia. Tällainen väkimäärä on liikaa hänelle.
Voi, se näyttää ihanalta, Frida. Teet äidin ylpeäksi jatkamalla perinnettä.
Mitä perinnettä?
Kulta, etkö muista? Et tietenkään. Olit niin pieni silloin.
Mutta minun piti pitää anoppini tyytyväisenä -
ja taistella sen helkkarin ranskalaisen ankan kanssa joka joulu.
Äiti, me ei koskaan syöty ankkaa Norjassa. -Ei niin.
Älä ole naurettava, Joanna. Muistan kyllä, mitä tein ja mitä en.
Miksi sanot noin?
Okei, rauhoitu. Emme vain muista ankkaa.
Mahtavaa.
-Kuulostaa hyvältä, Teresa.
Muistan jotain ankkaan liittyvää isäsi kuolinvuodelta.
Kyllä. -Juuri niin.
Kuoliko joku vai mitä?
Auta kattamaan pöytä, Jon.
Kyllä.
Tämä on hyvää, Frida.
Me maistamme sitä, sinä ja minä. -Kyllä.
Marianne, haluatko sinä lasillisen?
Teresa, olet oikeassa.
Se oli joulu, kun meillä oli koko Ranskan suku käymässä.
Kyllä, eikä se ollut ainoa kerta. Ihan vain tiedoksi.
Okei, äiti. Ei sen väliä.
Mutta hei, kuulin Louien huutavan.
Voisitko tarkastaa lapset? -Toki.
Kiitos.
Minä olin se, joka kokkasi ankan.
Ja nyt tein sen taas. Voilà!
Bravo. -Illallinen on kahden tunnin kuluttua.
Vau.
Kippis. -Kippis.
Ja hyvää joulua! -Hyvää joulua!
Kyllä, ja viimein, me teimme tutkimuksen ryhmälle naisia.
Annoimme puolelle ryhmästä nenäsumutetta, jossa oli hellyyshormonia, oksytosiinia.
Toinen puolisko sai placebo-sumutetta, jolla ei ollut mitään vaikutusta.
Osoittautui, että oxytosiinisumutetta saaneet naiset -
sitoutuivat todennäköisemmin kuin naiset, jotka eivät saaneet sitä.
Johtopäätöksenä väittäisin, että ihmisen monogamia ja uskottomuus,
riippuvat suurilta osin geeneistä, kuten myyrillä.
Kyllä, pieni hormonimuutos voi muuttaa paljon elämässämme,
mikro- sekä makrotasolla.
Luulin todella, että me pystyisimme selvittämään tämän.
Mutta onko sen oltava lopullista?
Toivon todella, että ei.
Mitä helvettiä se oli?
Siellä sinä olet, vitun lutka! Haista vittu!
Ja sinä, helvetin…
Kuvottavat tyttökaverisi… Palakaa saatana helvetissä!
Vitun ämmät. Minä vihaan teitä!
Haistakaa vittu!
Minä en halua tätä autoa! Minä en halua sitä kämppää!
En halua yhtään mitään sinulta! Tajuatko?
Tajuatko, mitä olet tehnyt? Ajattelitko lapsia?
Ajattelitko lapsia lainkaan,
kun levittelit jalkojasi koko kaupungille kuin joku vitun huora?
Haista vittu! Painu takaisin Norjaan. Tee minulle palvelus.
Oletko sinä hullu?
Mikä sinua vaivaa, saatanan psykopaatti?
Luuletko, että en tiedä sinun perkeleen tekstiviesteistäsi?
Luuletko, että olen vitun idiootti?
Luuletko, etten tiedä, mitä olet tehnyt? Minä tiedän kaiken, vitun tekopyhä!
Olet itse yhtä paskainen!
Tämä on yhtä paljon sinun syytäsi!
Äläkä ala vetää lapsia tähän.
Koska tämä johtuu sinusta, helvetin kyrpä, ja siitä kuinka saatanan itsekäs olet!
Elät omassa haisevassa persereiässäsi, et ole mitään muuta.
Kyllä, minä nussin hänen kanssaan! Kuka vittu välittää?
Kuka vittu siitä välittää?
Minä halusin olla sinun kanssasi. Minä halusin sinut.
Mutta sinä et välittänyt perheestämme. Sinä et välittänyt minusta!
Koska sinä olet kristuksen kullinaama!
Haista pitkä vittu!
Painu helvettiin!
OLUTRAVINTOLA
Tämä ei ole kovin viisasta.
Tämä ei näytä hyvältä, jos haluat taistella huoltajuudesta.
Sinun on skarpattava. Saatava elämäsi hallintaan.
Ei vittu kiinnosta. Ei sitten paskaakaan.
Hän on pilannut kaiken. Tuhonnut elämäni.
Vihaan häntä. -Ei, en usko, että vihaat häntä.
Et voi kuitenkaan jatkaa tätä mököttämistä.
Kyllä voin. -Et voi.
Voin. Minä istun tässä. -Et voi.
Se on helppoa. -Siitä on jo kuukausia…
Hei! Mitä kuuluu?
Hei! -Pitkästä aikaa.
Mukava nähdä. Mitä kuuluu? -Hyvää.
Sitä samaa. Lopetin juomisen joku aika sitten.
Tuli niin vitun tylsää, että aloitin taas.
Oliverilla ja Lindalla menee hyvin.
Olemme edelleen erossa,
mutta hänen kanssaan on helppo tulla toimeen, joten…
Niin. -Jep. Entä te?
Joo, se… -No…
Juhlimme, että Björn pääsi eroon autostaan tänään.
Myitkö sen? -Mitä?
Ei, en myynyt sitä, minä -
otin avaimet ja ajoin sillä päin seinää kotikadullamme.
Niinkö? Onko se totta? -Joo, juuri äsken.
Vau, okei. Kippistetään sille.
Kolme Golden Slammeria, kiitos.
Joten nyt hänellä ei ole autoa. -Jopas jotain.
Joten nyt olen isä joka toinen viikko kotona lasten kanssa -
ja joka toinen viikko nukun Martinin sohvalla.
Teillä on siis sellainen pesäsopimus? -Sitä hän halusi.
Pesäsopimus?
Joo, se…
Lapset pysyvät, vanhemmat muuttavat kotiin ja pois.
Ymmärrän. Tuollaista ei ollut, kun minä erosin.
Linda ja minä teimme noin aluksi.
Se on ehkä hyväksi lapsille, mutta se on kauheaa. Kauheaa!
Kyllä, uskomattoman hankalaa.
Etsitkö sinä asuntoa? -Joo.
Toki.
En aio asua samassa talossa kuin se vitun lutka.
En varmana. Löydän kyllä jotain.
Siskoni muuttaa yhteen poikakaverinsa kanssa, hän vuokraa asuntonsa.
Niinkö? -Se on pieni, kaupungissa.
Todella mukava, tavallinen. Halpa. Kiinnostaako?
Joo.
Kysyn häneltä. -Selvä.
Selvä. -Hienoa.
Kippis sille. -Kippis.
Joo, ihan sama.
Okei, kulta.
Äiti, haetko sinä minut tänään? -Ei, on isän vuoro.
Muistatko?
Mutta tulee ikävä sinua.
Voi, kulta.
Minullekin tulee ikävä.
Okei?
Minullekin tulee ikävä.
Tiedätkö mitä?
On hyvä, että on ikävä.
Se on hyvä.
Muuten ei olisi niin kiva nähdä taas.
Ei.
Joten on hyvä, että on ikävä.
Okei.
Okei?
Katso, mitä minulla on. Tässä.
Ta-da!
Pidä aina suklaapala takin taskussa.
Joo.
Äiti rakastaa sinua.
Okei?
Mennäänkö sisään?
Joo, tule.
Hän ei tajua, kuinka se vaikuttaa lapsiin.
Hän haluaa rangaista minua, mutta hän vahingoittaa lapsia.
Ja hän on tosissaan menossa oikeuteen.
Hän ei välitä, vaikka psykiatrin on arvioitava lapset.
En pysty edes ajattelemaan kuinka traumaattista se voi olla.
Tämä on varmasti vaikeaa sinulle.
Tiedän, että minä olin se…
Minä aloitin tämän kaiken.
Ja minun on elettävä sen kanssa.
Mutta toivoin, että hän olisi…
Että hän olisi herännyt.
Että me olisimme -
voineet ratkaista ongelmamme,
ja kaikki olisi ollut hyvin taas.
Sinusta siis tuntuu, että hän ei kommunikoinut,
eikä huomioinut teitä ennen eroakaan? Että hän vältteli vastuuta?
Pitääkö paikkansa? -Hän ei halunnut osallistua.
Ja mitä olisi tapahtunut, jos tämä olisi jatkunut?
Tuntuu, että olit huolissasi, että jotain tapahtuisi, ellei hän toimisi.
En tiedä olisiko mitään tapahtunut.
Kyse oli siitä, että mitään ei tapahtunut.
Me jähmetyimme, ja…
Tarinamme oli lopussa.
Pelkäsit menettäväsi hänet.
Tuntui, että olin jo menettänyt.
Itseni ja hänet.
Joten toivoin, että hän -
näkisi sen.
Tai näkisi minut.
Ja keskittyisi meihin pakenemisen sijaan.
Tavallaan sinä pakenit ensin.
Frida, eritellään nämä asiat.
Hän persoonaansa ei kuulunut asioiden selvittäminen sinun tavallasi,
jopa ennen eroanne.
Hän oli sellainen silloin. Hän on sellainen nyt.
Et voi tehdä sille mitään.
Vain hän itse voi muuttaa sen. Jos hän haluaa.
Se ei ole sinun työsi. Ei sinun vastuullasi.
Sinulla ei ole valtaa siihen.
Sama pätee sinuun.
Nyt olette eronneet, eikä hän halua mitään kontaktia.
Sinun on hyväksyttävä se.
Opittava käsittelemään tilanne -
sen sijaan, että odottaisit hänen muuttuvan -
tai olisit jatkuvassa konfliktissa hänen kanssaan.
Tämä ei liity siihen rakastaako vai ei.
Se hän on.
Hän on erilainen kuin sinä.
Okei, tule tänne.
Voit tanssia lisää, kun päästään kotiin.
Vaihda… Et voi pitää apinaa kädessäsi.
Kyllä. -Ei, Lou… Älä tee niin.
Se menee huonosti.
Hyvä, nyt…
Lopeta. -Au, isä. Se sattui!
Okei, anteeksi. -Ei, minä haluan äidin!
Mutta… -Älä koske minuun!
Minun on koskettava. -Älä koske minuun! Ei!
Kulta, Louie…
En halua! -Mutta Anna hakee Leon.
Meidän täytyy kiirehtiä kotiin. Me emme voi…
Minä teen parhaani, saakeli. Voisitko lopettaa?
Kiltti? -En halua!
Hei, Björn.
Hei.
Siinä. Okei, jätetään se noin.
Me kävimme pitkällä kävelyllä, joten häntä varmaan väsyttää.
Okei.
Näin sen pitää olla. -Mennään. Sinulle tulee kylmä.
Voisimmeko… Mennään.
Älä unohda reppuasi.
Ei.
Tässä on… Tämä on minun laukkuni, helkkari.
Kiitos tästä päivästä. Nähdään huomenna.
Nähdään huomenna. -Kiitos.
Kiitos.
Kiitos, että olet täällä.
Jännitti, mutta kyse olikin vain huonekaluista.
Ei siinä mitään. Hän on luultavasti ollut mukava.
Sinähän omistat puolet niistä.
Mitä minä kerron lapsille?
Mitä heille voi sanoa?
En minä tiedä.
Minä todella yritän.
Yritän tehdä kaiken oikein. -Tiedän.
Se on helvetti velvollisuutemme lapsia kohtaan.
Hän vain kusee päälleni aina kun pystyy.
Koska hän on saatanan kyrpä.
En tiedä, miksi hän tekee niin.
Okei? Haen sinulle kahvia. Tarvitset kahvia.
Mutta hän vei pannuni.
En voi edes keittää yhtä vitun kahvikuppia.
Minä sain sen.
Minä sain sen äidiltäni syntymäpäivälahjaksi. Tajuatko?
Okei, minä keitän vettä pannussa hellalla.
Hei.
Sinun ei tarvitse tehdä täydellistä kotia. Ei ole täydellisiä koteja,
ja lapset kyllä sopeutuvat.
Osta ilmapatja.
Rakenna linnake.
Kaikki järjestyy.
Äiti, tule hyppimään!
Äiti, tule!
En usko, että saan tulla. Sänky menee rikki.
Ei. -Lopeta.
Lue kyltti. He haluavat, että hypit. -Tule nyt.
Tule nyt, ei se mene rikki.
Tule tänne. -Tule.
Tule, tule.
Nouse tänne. Pystyt siihen.
Se ei mene rikki.
Me lupaamme. -Tule.
Hän sopii joukkoon todella hyvin. Ja tulee toimeen useimpien kanssa.
Hän on suosittu ja säteilee ihanaa energiaa.
Emme näe mitään ongelmia Louiessa.
Ei sitten mitään.
Mahtava kuulla.
Me,
tai minä olen aina huolissani, että hän ei ilmaise itseään hyvin -
tai kommunikoi toisten kanssa.
Joten on helpotus kuulla tämä.
Kuten tiedätte, Frida halusi hajottaa perheemme joku aika sitten,
ja elämä on ollut vaikeaa.
Lapset ovat onnettomia, traumatisoituneita.
Kotona ei ole hauska tunnelma, mutta…
Miten sen sanoisin? Niin tapahtuu, kun yksi perheenjäsen -
haluaa ajatella vain omaa etuaan, vai mitä?
Me tietenkin olemme tottuneet tällaisiin tilanteisiin.
Suurin osa lapsista täällä asuu moderneissa perhemuodostelmissa.
Se ei itsessään ole traumatisoivaa lapselle.
Jos vanhemmat vain pystyvät yhteistyöhön.
Kuten Mona sanoi, Louie on kunnossa ja ilmaisee itseään hyvin.
Lapsen ulospäinsuuntautuneisuus on hyvä merkki.
Vaikeneminen on huolestuttavaa.
Kiukuttelu on normaalia ja terveellistä.
Jos Louie on surullinen tai vihainen tällaisena aikana,
se on täysin okei.
Ja kuten Bo sanoi, me kaikki olemme sitä mieltä,
että hänellä menee todella hyvin.
Kiitos.
Kerrottehan meille, jos jokin muuttuu tai jos meidän täytyy keskittyä johonkin.
Minä en halua kommunikoida tämän henkilön kanssa, joten…
Olisi hienoa, jos me voisimme olla yhteydessä erikseen.
Toki. -Tietenkin.
Ilmoitamme, jos jokin huolettaa.
Voitte aina ottaa yhteyttä, jos…
Jos teillä on jotain mielessänne.
Hyvä. Hei.
Kiitos. -Kiitos, Mona.
Hei. -Hei.
Björn?
Björn. Odota. Voisimmeko me keskustella?
Voimmeko puhua?
Björn, emmekö voisi lopettaa tätä huoltajuusjuttua?
Olisit ajatellut tuota ennen kuin tuhosit perheemme.
Ei, en ole lopettamassa tätä "huoltajuusjuttua".
Björn, kiltti, me olemme tässä yhdessä.
Haluatko laittaa lapset psyyketesteihin -
vain todistaaksesi, että olet oikeassa? Sitäkö haluat?
Pyydän anteeksi.
Pyydän.
Oikeasti.
Olen pahoillani… kaikesta. -Okei.
Minä olen. -Joo…
Mutta älä tee tätä lapsille.
He saavat ikuisia arpia. -Minäkö tämän teen lapsille?
Sinä kuvittelit, että psykologit ovat vastaus kaikkeen.
Sinä teit ikuiset arvet, kun jätit meidät.
Sinä halusit avioeron, en minä.
Eikä tässä ole kyse sinun saatanan tarpeistasi,
tai lasten tarpeista. Tässä on kyse minun oikeuksistani.
Ja minä käytän niitä, koska sinä et ole sopiva äiti lapsilleni.
Olet täysin edesvastuuton.
Tuhoat lasten elämät, tuhoat lasten unelmat,
tuhoat lasten tulevaisuuden, joten tämä tehdään minun tavallani!
Rauhoitu!
Björn, perkele!
Kukaan meistä ei ollut onnellinen!
Meillä oli kriisi, jota sinä et myöntänyt.
Josta sinä et puhunut.
Tuo on paskapuhetta, ja sinä tiedät sen.
Ei kaikkea tarvitse keskustella kuoliaaksi.
Jotkut asiat selviävät itsekseen!
Sinä halusit avioeron, mutta en tanssi enää sinun pillisi mukaan.
Riittää!
Haaveilinko minä jostain vitun reppureissusta Aasiaan?
En, koska minulla oli kiire elää elämäämme, Björn!
Minä halusin olla elämässämme, Björn! Tajuatko sitä?
Enkä minä ehdottanut vain terapiaa. Olin avoin kaikelle.
Tauolle, kolmen kimpalle, mille tahansa! Mutta sinä et välittänyt!
Mutta tiedätkö mitä? Me olimme onnettomia!
Molemmat. Me olimme vitun onnettomia. Etkä sinä tehnyt asialle mitään.
Et tehnyt mitään!
Tuo on varmasti sinun selityksesi, Frida. Se on sinun.
Mutta jos haluat kuulla minun, se on hieman erilainen.
Koska sinä halusit olla yksin, ja nyt saat maistaa sitä.
Sinä et vie minun lapsiani! He asuvat minun luonani!
Mutta me olemme heidän vanhempansa, molemmat.
He tarvitsevat molemmat. Meidän täytyy pystyä…
Meidän täytyy kommunikoida. Tämä ei ole kommunikointia!
Juuri niin. Minä en halua kommunikoida kanssasi!
Oletko saatana idiootti?
Minä en halua kommunikoida kanssasi.
Mitään hippijoulua ei tule. Minäpä kerron.
Minä otan lapset mukaan vanhempieni luo, ja sinä saat heidät uutena vuotena.
Siinä kaikki.
Hei, ja tervetuloa.
Etkö sinä tule ylös?
Lasten on saatava lahjansa.
Ajattelin, että juomme kahvit.
Niin.
Hei, kullat! -Hei, äiti.
Näytätte niin hyviltä.
Me menemme mummille.
Ja me saamme yllätyksen. -Tiedän.
Siitä tulee tosi hauskaa! Tässä vähän lisää yllätyksiä.
Vähän karkkia matkaa varten. Ja Leo, sinun nallesi. Tässä.
Okei, viettäkää maailman paras joulu.
Soittakaa, jos tarvitsette jotain. Tai jos vain haluatte.
Mitä sinä aiot tehdä? -Etkö juhli?
Kyllä, tietenkin.
Minulla on paljon kokeita tarkastettavana.
Sitten menen varmaan Joanna-tädille.
Mutta ensin minun on soitettava joulupukille,
jotta hän saa mummin osoitteen.
Meidän pitää mennä nyt.
Hyvästellään ensin.
Ette voi lähteä ilman pusua äidille. Tulkaa tänne.
Rakastan teitä, okei?
Anna hali.
Rakastan teitä. Rakastan teitä niin paljon.
Okei? -Heippa, äiti.
Heippa, äiti. -Hei.
Olet rakas. -Olette rakkaita. Heippa.
Hei. -Hei.
Heippa. -Heippa.
Nyt se on käärme ja nyt norsu! -Ei enää taikoja, pikku-Louie.
Ota puku pois. -En halua.
On ollut todella mukava joulu, mutta se on liian kuuma.
Minä haluan näyttää sen äidille!
Voit näyttää sen äidille, kun tapaatte.
Minä haluan äidin! -Minäkin haluan äidin.
Kulta, tule tänne.
Kuin äiti. Tule istumaan tähän.
Noh, noh.
Tule tänne.
EROTRAUMA
Eroahdistus,
tai masennus.
Se vastaa huumeiden vierotusoireita.
Jopa immuunijärjestelmä heikkenee.
Jos olisit mies, suosittelisin viinilasia tai kahta.
Mutta naiskehon dopamiinijärjestelmä ei reagoi alkoholiin samalla tavoin.
Voisin antaa sinulle oksytosiiniruiskeen käynnistääkseni oman dopamiinituotantosi.
Tai masennuslääkkeitä.
Sinun on vain päästävä läpi tästä.
Yritä katsoa eteenpäin.
Tee asioita, jotka tekevät onnelliseksi.
En aio alkaa käyttää Tinderiä. En tee sitä.
Kuolen mieluummin kuin…
Niin mahtailevaa!
Se on kuvottava, epäinhimillinen tapa olla vuorovaikutuksessa.
Miksi…
Miksi meille ei ole niitä SCRUFF-sovelluksia?
Vain seksiä varten. Ilman tylsää keskustelua ennen sänkyyn menoa.
Eikö se olekin upeaa?
Kyllä, koska rakkausjutut ovat ohi osaltani.
Mitään ei kuitenkaan tapahtuisi,
jos jakaisin GPS-koordinaattini jossain vitun sovelluksessa.
Tyttö, nyt on vuosi 2021! Niin Tinder toimii.
Kuvittele, että olet buffetissa nälkäisenä kuin susi.
Voit valita maistuvimmat palat. Saat täsmälleen sen, mitä haluat.
Mutta kuka haluaisi minut?
Tulee aika, jolloin on jätettävä vanha.
Joten menin terapiaan ja katsoin sisääni.
Joten nyt minä…
Se on ohi. Se kappale on lopussa.
Hyvä. -Joo.
Ja se kävi nopeasti. -Joo.
Vain puoli vuotta. Sinä olet mahtava!
Mitä?
Me elämme vain kerran.
En voinut tuhlata enempää aikaa miettien, miksi se ei toimi.
Se ei toiminut. Ja se oli monimutkaista.
Nyt se on ohi. Meillä on rutiinit, ja kaikki toimii hienosti.
Ei draamaa.
Aika elää hieman.
Voisinpa sanoa saman. -Onko tilanne niin paha?
Joo, mutta…
Minä petin, joten sain mitä ansaitsin.
Yleensä kyse on jostain muusta, eikö? Usko minua, minä tiedän.
Enkö kertonut sinulle? -Et.
Eksäni tapasi jonkun toisen, ja…
Se laittoi minut -
miettimään olisinko voinut tehdä jotain toisin.
Parisuhteessa on kaksi henkilöä.
Tuokin on aivan totta.
Oletko surullinen sen vuoksi?
Kyllä olen.
Olisin voinut tehdä monta asiaa toisin.
Olisin voinut ottaa -
ongelmamme puheeksi aiemmin.
Enkä saattaa meitä tähän tilanteeseen.
Mielestäni petetyksi tulemisen tunne on pahin.
Jos siitä ei voi puhua…
Meille se avasi keskustelun siitä,
että olisimmeko onnellisempia erillään.
Joo.
Meidän parisuhteemme ei olisi kestänyt tuollaista rehellisyyttä.
Siksi se on nyt ohi.
Kukaan ei halua sellaista suhdetta.
Millaisen suhteen sinä haluat?
Okei, heippa. -Heippa.
Voinko ottaa tämän pois? -Joo.
Minä teen sen.
Mitä vittua.
Odota.
Ei se mitään. -Anteeksi.
Ei. -Ärsyttävää.
Perkele. -Ei se mitään.
Joo, mutta mitä vittua. Anteeksi. Olen todella pahoillani.
Ei se mitään.
Olen todella pahoillani. Olen superkiimainen.
Tätä ei ole tapahtunut koskaan aiemmin. -Ymmärrän kyllä.
Mekin käymme läpi avioeroa. Ymmärrän täysin.
Niinkö? Vaikeaakin?
Ei se ole ollenkaan vaikeaa.
Eikö?
Tiesin jo häissä, että se ei tule kestämään ikuisesti.
Mutta teillä on lapsia.
Niin on.
Eri tarpeisiin on erilaisia suhteita.
Hän antoi minulle tyttären. Olen kiitollinen siitä.
Mutta älä stressaa tästä.
Se ei ole mikään suuri juttu. Olen nähnyt tätä usein.
Ota sininen pilleri, jos tarvitset.
Vai mitä? -Joo.
Sen ei tarvitse olla monimutkaista. -Ei.
Mutta, hei…
Joskus uusiksi?
Se olisi mukavaa.
Heippa.
SELVIYTYMINEN
Menetit siis kipinän elämästäsi? -Kyllä, mutta selvisin.
Yritin löytää jonkun uuden.
En halunnut elää yksin.
Tämä ei ole elämäni parasta aikaa.
Selvästikään ei. -Mutta en ole retkahtanut huumeisiin.
Se on…
En vain tiedä, miten pääsen yli tästä.
Mitä tapahtuu?
No,
minä osallistuin tieteelliseen tutkimukseen.
Tiedemiehet kutsuvat sitä pakotetuksi uimakokeeksi.
Sen näet takanamme. -Mielenkiintoista.
Myyrät, jotka ovat eronneet,
uppoavat.
Suoraan pohjaan. -Ne vain vajoavat.
Nekö eivät ui? -Eivät, ne vain vajoavat.
Muut, ne, jotka ovat suhteessa, uivat henkensä edestä.
Ne jatkavat.
Jatkavat uimista.
Niillä on jotain, jonka vuoksi elää.
Johtopäätös on, että parisuhteet pitävät meidät hengissä.
Siksi me etsimme paria.
Uudelleen ja uudelleen.
Björn!
Hei!
Mutta…
Mitä kuuluu? -Hei.
Hei. -Mitä kuuluu?
Hyvää, kiitos. Mukava nähdä teitä.
Vau. Pitkästä aikaa. -Nimenomaan. Mitä…
Mitä te teette täällä? -Tapaamme rehtorin.
Oliver ei pidä koulustaan, joten hän saattaa vaihtaa tänne.
Okei, mukavaa.
Leon teatteriryhmällä on näytös…
Niinkö? -Hauskaa.
Joo.
Oli mukava nähdä sinua. -Samoin.
Kuulin teidän huoltajuusjutustanne. Hyvä, että se ratkesi.
Joo. Minä olen terapiassa nyt.
Vau. -Joo.
Joten se on hyvin.
Mahtavaa.
Jos pääset eroon ahdistuksesta ja katkeruudesta…
Kyllä. -Älyttömän mahtavaa.
Täytyy vain tehdä päätös, tietyllä tavalla.
Miettiä, mitä haluaa. Ei ole oikeaa ja väärää, mutta…
Ei. -On vain tehtävä päätös.
Mitä? Oletteko te yhdessä taas?
Anteeksi, minä yritän…
Me emme muuta enää yhteen… -Emme koskaan.
Kokeilemme jotain uutta.
Meillä on toisemme, mutta enemmän vapautta.
Okei, hyvä teille.
Me tapailemme toisia, mutta yhdessä.
Niin.
Vau. Hyvä. Onnittelut.
Kiitos. -Oletteko…
Meidän on mentävä, mutta oli mukava nähdä.
Samoin. Okei, onnea matkaan.
Nähdään. -Varmasti.
Sano terveisiä. -Minä sanon.
On aika kutsua eläimet.
Kuka sinä olet?
Minä olen kukko. Kuule, kun laulan. Kukkokiekuu.
Minä olen kana. Munin munia, jotka sinä voit syödä.
Neljä myyrää.
Kuka sinä olet? -Minä olen yksisarvinen.
Eikö se ole hieman liikaa? Eikö meitä ole liian monta?
Me voisimme poistaa yhden.
Huolehtikaa eläimistä, luonnosta ja toisistanne.
Voisitko pitää tätä? -Kyllä.
Minun myös? -Kyllä.
Onko sinulla Leon takki? -Takki on, mutta ei nallea.
Hei Christine! Mitä kuuluu? Hei, mukava nähdä.
Mitä kuuluu? Hei!
Hyvää. Mitä teille kuuluu?
Meille?
Ai, niin… Tarkoitit siis…
Hyvää kuuluu.
Eronneet, onnelliset, hyvää. Mukava olla täällä.
Olin etsimässä pikku söpöläistäni, joten…
Mene vain. -Nähdään.
Joo. -Tai…
Oletko tosissasi?
Naapuri?
Joo, mutta se oli…
Se oli helppo ratkaisu. -Just.
Isä, me teimme kakun. Tuletko syömään?
Kyllä, kulta…
Tule nyt, isä.
Tule, isä.
Kysykää äidiltä, sopiiko se.
Äiti kiltti. Olisit maailman paras äiti.
Äiti? -Minulla ei ole mitään jääkaapissa.
Voisiko isä tulla syömään kakkua? -Me syömme tähteitä…
Mutta jos sinulle sopii kakku illalliseksi…
Eikö teillä ole mitään ruokaa?
Ei.
Yritän ottaa hieman rennommin.
Niin.
Ben tulee.
Ymmärrän.
Jos haluat tuoda Christinen,
siitä vain.
Se on okei.
Okei, tehdään niin. Kakkua illalliseksi. -Jes!
Kyllä, se on hämmentävää, mutta aivojemme arkkitehtuuri -
voi antaa meille vinkkejä parisuhteemme ongelmista -
kolmen toisiinsa liittyvän järjestelmän kautta,
Ne ovat kehittyneet pariutumiseen, lisääntymiseen ja vanhemmuuteen.
Murskataanko täydellisyys? -Joo!
Joo.
Nämä järjestelmät eivät aina ole suoraan yhteydessä.
On mahdollista rakastaa henkilöä, olla rakastunut toiseen -
ja olla seksuaalisesti viehättynyt kolmannesta.
Kaikki samaan aikaan.
Siihen saattaa olla neurologinen selitys,
miksi augustinolaiset parisuhdenormit eivät toimi kaikille.
Huolimatta eroistamme -
me arvioimme itsemme edelleen vanhojen normien mukaisesti.
Ehkä yritämme vain löytää järjestystä rakkauden kaaokseen.
Sillä tavalla me voimme säästää kakkumme ja syödä sen.
Mitä teet lemmikillemme? -Minä teen tämän.
Mitä sinä teet?
En ymmärrä, miksi emme voi elää yhdessä. Me kaikki.
Minä tarvitsen oman huoneen, niin kuin teillä lapsillakin on.
Meillä aikuisilla ei ole sellaista.
Joo, mutta minusta näin on parempi,
koska vihaan edestakaisin muuttamista.
No, he erosivat,
joten on reilua, että he muuttavat edestakaisin.
Mutta minä tykkään kahdesta kodista.
Muuttavatkohan he koskaan takaisin yhteen, kuten normaalit vanhemmat?
Mutta Leo, tämäkin on normaalia.
Puolet luokkakavereidesi vanhemmista ovat eronneet.
He eivät vain puhu siitä.
Ja luulen, että he ovat yhdessä silloin tällöin.
Siis fyysisesti.
Mutta Ben ja Christine,
eivätkö he tule surullisiksi?
Ei, ennen kuin Ben ja Christine tapasivat heidät. Luulisin.
Mutta en tiedä.
Katolleko? Se on liian vaarallista. Tule alas.
Okei, pikku apinat…
Mitä te kikatatte?
Aikuiset, te olette apinoita.
Olemmeko? Okei.
Olet ehkä oikeassa, mutta nyt pitää mennä olemaan sammakoita.
Okei? Tulkaa.
Aloitetaan. Oletteko valmiina? Lauletaan "Pienet sammakot".
Pienet sammakot, pienet sammakot, ne lystikkäitä on
Ei korvia, ei korvia, ei häntää laisinkaan
Cro-ac-ac-ac, cro-ac-ac-ac Croac-ac-ac-aca
Joten kysymys on…
Olemmeko me ihmiset biologisia olentoja,
jotka elävät esiohjelmoitujen geeniemme mukaisesti -
vai ohjaako vapaa tahto kaikkea,
kun poikkeamme yksiavioisesta normista?
Kyllä.
Ei, tai kyllä,
tai ehkä molemmat.
Me olemme sekä biologisia että älyllisiä olentoja,
joihin on jäänyt jälki kaikesta, uskonnosta perimään ja ympäristöön.
Huolimatta seksuaalisesta, uskonnollisesta tai poliittisesta suuntautumisesta,
me ihmiset olemme, lopulta, upea sekoitus biologiaa ja älyä.
Ja se on vain inhimillistä.
Mutta kysymys kuuluu:
Kuinka haluat elää elämäsi?
Siinä kaikki tältä viikolta.
Ensi viikolla Late Night Dioramassa -
me jatkamme ihmisen käyttäytymisen tutkimista -
eri perspektiiveistä.
Ensi kerralla me tarkastelemme väkivaltaa.
Onko väkivalta biologista vai opetettua?
Liittykää seuraamme silloin. Toivottavasti näemme.
Tekstitys: Kai Lavila