Majmuni bonobo
najbliži su rođaci ljudi
s mnogo fascinantnih sličnosti.
Osim u jednome.
Majmuni bonobo iznimno su promiskuitetni,
dok ljudi uspostavljaju cjeloživotne i monogamne veze.
Ili?
Nevjera se događa u 70 % veza,
a 60 % brakova u svijetu završi razvodom.
Unatoč tome, standardna norma
i dalje je jedna cjeloživotna ljubavna veza.
Zašto?
Kad su naši preci počeli hodati na dvije noge,
da bi došli do više hrane,
ženke su počele nositi svoju djecu u rukama umjesto na leđima,
kao kad su hodale na sve četiri.
S djecom na leđima ženke su se mogle braniti.
Ali od tog trenutka
mužjak je morao braniti i ženu i dijete.
Neki tvrde da je to bio začetak
povezivanja monogamnih parova kod ljudi.
Zatim je došla religija.
Oko 350. godine
sveti Augustin opisao je seksualnost i požudu muškarca
kao „moralno propadanje
koje treba kazniti vječnim izgonom iz raja.”
Jadni Augustin jako se brinuo zbog ljudskih nagona
i označio je brak institucijom koja će ih regulirati.
U braku su bili prihvatljivi razmnožavanje, vjera i sakramenti.
Međutim, ne i požuda i strast.
Inače biste gorjeli u paklu.
Ali prijetnja Božjom kaznom
nije zaustavila ljudske nagone.
Ili da kažemo „muške nagone”?
Sve do romantizma u 18. stoljeću
kad su emocije napokon dobile malo prostora.
Brak je postao idealni cjeloživotni i monogamni odnos dvoje ljudi.
Ali izvanbračna požuda nije se dala ukrotiti.
Sve do...
početka 1900-ih,
kad je pokret za ženska prava napokon počeo zahtijevati jednaka prava
i jednaku seksualnu slobodu.
PRAVO GLASA ZA ŽENE
To je za kršćanske crkve bio problem.
Hoće li sada morati brinuti i o bordelima za žene?
Pa, znamo kako je to završilo.
Ali nasreću, pokret za oslobođenje žena je nastavljen
kroz cijelo 20. stoljeće.
Od seksualne revolucije u 1960-ima
ljudi su mogli spavati i živjeti s partnerom
kojeg su odabrali.
Veza modernog para trebala je imati sve.
Ljudi su očekivali sigurnost i avanturu, prijateljstvo i seks,
sve pod jednim krovom u cjeloživotnom partnerstvu.
Zašto su se onda ljudi razvodili više no ikad?
Ima li ovdje dobrih klinaca?
Stigao je Djed Božićnjak!
Vidite što je donio!
Sad držimo fige.
Ona je u četvrtom mjesecu pa bi trebalo biti u redu.
Sjajno je što zbilja to radite.
Nekoliko godina mijenjanja pelena, nespavanja i neimanja novca
nisu nikakav problem.
Vi ste se razveli nakon tri godine.
Znam o čemu govorim.
Teun i ja se ne zavaravamo misleći da će ikada biti lako.
Hoćeš li biti tata jedan ili tata dva?
Ne, tata i tatin dečko. Sperma je Tomova pa je to budućnost.
Znate što ćete raditi sljedećih deset godina.
Kvragu, ne želim odrasti.
Adame, mislim da se ne treba bojati da ćeš ti ikad odrasti.
Mislim da je zajednički život vrlo odrasla stvar.
A sad samo čekamo djecu.
Da, puno vježbamo. Stalno.
Dobro...
Živjeli.
Živio novi stan.
Živjeli, čestitke!
Zabavno je slaviti Božić ljeti.
-Živjeli! -Živjeli!
Živjeli.
Da, sretan Božić!
Možemo li uskoro prijeći na droge? Postajem jako pijan.
Frida, imaš li tanjurić?
Mislim da imamo tanjur. Imamo tanjure u...
ladici.
Volim te.
I ja tebe volim.
VEZIVANJE PARA
Kad se livadne voluharice seksaju,
njihovi mozgovi ispuštaju dopamin, hormon nagrađivanja.
On ih usrećuje i žele biti više uz partnera.
Isto je kod ljudi.
Seks stvara dopamin
koji potiče privrženost,
temelj povezivanja parova.
Čekaj. Samo...
Tako.
Da, to...
A!
Imam osjećaj kao da ovo nismo radili dva mjeseca.
Ne, jebali smo se prošle nedjelje.
Ne sjećaš se?
Što? Jesmo?
Da, jesmo.
Sigurno se nisi sa mnom.
Ne. Je li ispala iz kreveta?
Možda je udarila glavom o rub kreveta.
U redu je.
Možda bismo trebali ići terapeutu radi sna.
Molim?
Mislim, i dalje se budi svake noći.
Druga nisu bila takva.
Ne shvaćam.
Odavno nismo spavali sami.
Je li to... normalno?
Moramo li sada o tome?
Ne, oprosti.
Samo...
Čim mi glava dodirne jastuk
počnem razmišljati o tome. Žao mi je.
-Možeš li malo biti tiho? -Da, oprosti.
Dođi, dragi.
Dođi.
Čekaj, čekaj. Kondom.
Ne, molim te.
Prestani cviljeti.
Samo stavi kondom, molim te.
Možemo li samo...
Ne, samo ga stavi. Koliko teško može biti?
Želim te osjetiti. To nije neobično, zar ne?
Ali ili ću se ja trpati hormonima i komadima metala
ili ću opet zatrudnjeti,
a ništa od toga se ne smije dogoditi. Stavi ga.
Da, dobro.
Svaki put imamo istu raspravu.
Vojnik sad nosi kacigu.
-Raširi malo noge. -Dobro.
Tako.
Dobro.
Čekaj.
Koncentriraj se.
Jače.
Što si rekla?
Jače?
Želiš jače?
Zašto želiš jače?
Molim te...
Voljela bi da je veći?
Ne.
Prestani.
Ne pitaj me to nakon troje djece i deset godina.
Hodat ćeš postrance kad ja završim s tobom.
Volim biti u tebi.
Mama?
-Ne, nastavi. -Dobro.
Mama!
Samo nastavi! Nastavi!
Ostani u krevetu.
Mama!
Jebote.
Bože!
Dobro, krećemo za pet minuta.
Tata? Hoću li dobiti psa za Božić?
Molim?
Što... Ne, nećemo imati psa.
Ne u stanu. Životinja nije za stan.
-Anna? Anna! -Prestani se živcirati. Ne moraš gnjaviti.
Moram. 7.30 je. Daj.
Stres je loš za zdravlje.
-To i sama kažeš. Zar ne, tata? -Da. Čekaj.
-Operi zube. -Tata, ne odgovaraš mi.
Što si rekla?
Naporan si, ne slušaš.
Stvaraš mi stres. To nije zdravo.
Znam. Žao mi je, srce.
-Primi. -Dobro.
-Brzo. Navuci kombinezon.
-Anna, molim te... -Da, da, da.
Kvragu!
-Dođi. -Ali želim mekane čarape!
Vani je hladno pa trebaš ove.
Ali želim mekane...
-Ne, prestani! -Povukla me.
-Vidio sam. Ne radi to. -Ali želim mekane čarape.
Prljave su.
Moraš imati čiste čarape.
-Kod koga je moja boca vode? -Kod mene.
Onda tako reci.
Ne želim se svađati, Louie.
Dobro.
Ove čarape su dobre. Volim ih, mama.
-Imate li... -Što?
2 DL ŠEĆERA, 2 JAJA, 2 DL BRAŠNA
50 G MASLACA, ŽLIČICA SODE
20 MINUTA
Što je ovo?
Svi znate što je?
Da?
Kolač.
Da.
Ali ne još.
Da, Liam?
To je recept.
Tako je. Recept.
A za što trebamo recepte?
Na primjer, za pečenje kolača.
Tako je.
Da, za pečenje.
A ako nemamo recept,
kolač bi mogao ispasti pretvrd ili premekan.
Ili bismo mogli dobiti lazanje.
-A to nije ono što smo htjeli. -Ne.
Recept je uputa.
Recept koristimo kao uputu.
Isto je s računalima.
Odlično je.
Ali nemojmo se previše opustiti.
Božićnica neće doći sama od sebe.
Želite novi auto, zar ne?
Zar ne? Zar ne?
Da, želite!
Vratite se na posao. Hajde. Krenite.
Bježite.
Stefane, prezentacija je bila sjajna.
Monica, porazgovarajmo.
Lako je njoj raditi po cijele dane kad je kod kuće nitko ne čeka.
-Molim? Bio si kod nje? -Prestani.
-Spavao si s njom? -Ne.
Ne, nego ona to kaže i sama. Ne želi obitelj.
Želi samo živjeti svoj život.
Pa, mogu je razumjeti.
Ali pogledaj ovo.
Tko bi htio auto kad može imati ovo?
-Opa! -Da?
Gdje si to našao?
U Bangkoku. I to prilično jeftino.
Poslao sam e-poruku vlasniku trgovine. Čini se fora.
Izgleda dobro.
S time... S tome možemo doći do Nepala.
Jedva čekam.
I ja.
Znaš...
Sranje, ideš kući?
Ne, radit ću još par sati.
Ovaj tjedan nemam dijete.
Super za tebe.
Dobru zabavu.
Da.
Zdravo. Bok.
-Čita. -Zatim je...
zmija rekla...
da ona...
Ne možeš pozdraviti?
...pojede jabuku, ali...
Ti si moja slatkica.
-Ne, pobogu! -Što sam učinio? Što je bilo?
-Skoro mi je ispala. -Samo sam te htio zagrliti.
Leo se veselio što će nam pročitati tu knjigu.
Jesi kupio deterdžent?
Koju to knjigu čitaš, Leo?
-Bok, tata. -Bok.
U školi čitamo Aleksa i Evu.
Adama i Evu, ljubavi.
Aleks i Eva zvuči dobro.
-Jesi? -Ne, bojim se da sam zaboravio.
-Ali sam donio vino. Želiš malo? -Ne, hvala.
-Ne... -Tata, želiš čuti?
-Rado bih čuo. -Slušaj.
-Dobro. -Jednog dana Eva je...
Anna, jedemo! Dođi.
Zdravo, srce. Jesi li gladna?
Dobro.
Danas smo u školi imali nezgodu.
-Da, shvaćam. -Pa moram oprati rublje.
Shvaćam, ali zaboravio sam kupiti, dobro?
-Dobro... -Ozbiljno? Opet tjestenina?
Ako ti se ne sviđa, možeš u krevet bez večere.
Uzet ću ovo. Kraj.
Ne možeš je samo tako uzeti.
Zapravo, mogu,
jer ćemo sad zajedno večerati.
Dođi, jedimo.
Kad ti učiš, ja tebe ne prekidam, a sad...
Zašto si mi to učinio?
Mama, reci mu. Uzeo mi je knjigu.
Zašto si mi je sad morao uzeti?
Ljubavi, nije je htio samo uzeti, dobro?
Prvo ćemo jesti, a onda pročitati ostatak. Može?
-Gladan sam! -Dosta!
Dosta! Čuli smo da si ljut.
Hej.
Što brže pojedeš,
prije ćeš se moći ušuškati na kauč i čitati dalje.
Dobro, ljubavi?
Hej, smiri se.
Dođi sjesti, da ti nešto pokažem.
Vau.
Vau. Zbilja ideš?
Bože, da.
-Za stvarno? -Da, za stvarno. Naravno.
Aha.
Baš fora.
Da, jest.
Treba okupati Louie, Anna ima zadaću, pa sam mislila...
Možeš li je ti okupati? Hvala.
...znati o svojim genima. Govore nam nešto o našem umu.
-I umu koji možemo stvoriti. -Razmislite o mjestu na kojem sjedite...
Björn?
Björn? Odi u krevet.
Björn?
DOSADA
Mislim da smo se isprva seksali
šest puta u satu.
Da, tada... Nismo se suzdržavali. Ne.
Zatim jednom mjesečno,
a sada je...
Koliko je sada?
Sad je...
Nakon medenog mjeseca razina testosterona pada kao luda.
Da, sad je...
Mi muški šalimo se na tu temu.
„Što je to bilo?”
„Razina testosterona!”
Osim toga, morate priznati da...
Ne morate naprezati mišiće da biste pridobili ženku.
Da, imamo jedno drugo.
I to je dobro.
Mislim.
Zar ne, draga?
Zar ne?
Dobro.
Rezervna odjeća, keksi, voda.
Imamo sve.
Krećemo.
-Što? -Rekla sam ti prije sat vremena.
Čak si mi odgovorio.
Što sam rekao?
Nije li nedjelja?
Budni su satima i moraju izaći prije no što se podave.
Dobro.
Možeš li usisati dok nas nema?
Kako si?
Ništa novo. Ništa.
Samo posao, djeca, djeca, posao.
-Kako je u novom stanu? -Lijepo.
-Da? -Da.
-Voljela bih doći. -Naravno.
Olli se čini sretan.
Aha.
Nadam se. Jako je malen.
Ali dovoljan za nas dvoje.
A ti?
Dobro sam.
Jesi li upoznala koga?
Što?
Ne, nikoga.
Nisam nikoga upoznala,
ali jedan mlađahni fit tip
ponekad dođe na čaj.
Bože!
Koliko fit?
-Jako fit. -Dobro.
-Zbilja? -Skoro me sram.
Imam osjećaj da mi je život sada skoro savršen.
Zbilja. Imam najbolje od obje strane.
Imam cijeli tjedan za biti s Ollijem
i biti sto posto njegova mama.
A imam i tjedan kad mogu gledati seriju za serijom,
kad ne moram jesti odvratnu dječju hranu
i mogu napuni baterije.
Naravno, Olli mi jako nedostaje kad je s Adamom.
Ne smijem ni razmišljati o tome. Ali nisam mogla ostati s njim.
Znam.
Staviti ih u krevet bila je noćna mora.
Laku noć.
Jesi li sretan? Zadovoljan sa životom?
Da, jako sam sretan, srce.
Zašto pitaš?
Mislim da nisi. Niti da sam ja.
Tako.
Ne nedostaje ti samački život?
Molim?
Ne u smislu da nisi u vezi, nego...
Da radiš nešto samo za sebe,
da budeš svoj, da budemo svoji.
Naravno da mi neke stvari nedostaju,
ali i dalje ih mogu raditi.
Ali sada su nam dani tako ispunjeni...
-Ali jesi li zbilja sretan? -Pa...
Jer mi se čini kao da samo živimo rutinski,
ti i ja.
Možda bi trebala više misliti na sebe,
usporiti s obvezama, malo odmoriti.
Aha.
Ali to nije tako lako
s troje djece i poslom.
Da, jest.
Samo to moraš učiniti.
Koja glupost.
To nije realno.
Kako možemo usporiti pored zadaća, hobija i kuhanja...
Što misliš, zašto ja planiram ovo putovanje motorom?
Baš to želim reći.
Imam dojam da bježiš od našeg života.
Čekaj, sad si rekla da bismo trebali više stvari raditi sami.
To si rekla. Onda i ti možeš raditi nešto sama, zar ne?
Nije tako lako. To želim reći.
Jest, lako je, ali ti kompliciraš.
Ne moraš svaki jebeni dan ustajati u 6.30.
Ne moraš kuhati svake večeri.
Mogli bismo to riješiti.
Ne moraš stalno prati rublje. Nije toliko prljavo.
Da, moram. Na što misliš?
Mislim da se možeš malo opustiti!
Tko će onda napraviti sve?
Idem spavati na kauč. Ne mogu te sad trpjeti.
Super.
Savršeno.
Divno rješavanje problema.
Samo želim reći da nisam poput tebe.
-Ne. -Ne.
Ne mogu se isključiti od obitelji.
Ne mogu spavati duže svake nedjelje.
Ne mogu.
I ne sanjam o proputovanju Europom
na motoru s prijateljima.
Ne sanjam.
Ja sam ovdje i sada u svom životu
i to sam odabrala.
Čini se kao da uvijek sanjaš
o tome da si negdje drugdje, a ne ovdje.
Dobro, tako se osjećam, ali... Što želiš da kažem?
Želim da razgovaraš sa mnom. Moramo to riješiti razgovorom.
Stalno smo umorni i nikad nije pravo vrijeme,
ali kad pokušam razgovarati s tobom, uvijek želiš otići.
Zar ne?
Možda trebamo otići nekome.
Na terapiju za parove.
Ja sam dobro, Frida. Možda ti trebaš terapiju.
Baš nepošteno, ljubitelju analnih pornića.
Znam da želiš više od života
od tacosa petkom i svakodnevnog seksa.
Zašto ne možemo razgovarati o tome?
Poduzeti nešto.
Na primjer, ne znam...
Napraviti pauzu,
možda dovesti treću osobu ili...
-Ili ne. -Ne.
Ali znam da ima stvari koje bismo mogli.
Trebamo pomoć.
Svi idu terapeutu, zašto ne bismo i mi?
Čekaj. Slušaj.
Nećemo uzeti pauzu. Zaboravi na to.
A ovo s trećom osobom... Zar si se napušila?
Terapija nije uvijek rješenje.
Barem za mene.
Što bismo onda trebali?
Možda izaći i zabaviti se?
PONOVNO PALJENJE ISKRE
O, Bože, da.
Isto je bilo i nama.
Kad su nam razine oksitocina opale,
postali smo kao brat i sestra.
Ja sam bila napaljena kao i uvijek,
ali, znate,
neću spavati s bratom.
Zato nam je zoološki pokušao ponovno podići razine hormona.
Mislili su da postajemo prepasivni.
Da.
Zato su nam dali nove igračke.
Isprva su mi bile apsurdne.
Mislim, zar je trebao dobiti pločice?
Ali onda...
Što da kažem?
Pogledajte te trbušnjake!
Zbilja su nam poboljšali kemiju.
Da, mala.
Spava?
-Kao mali medo. -Dobro.
-Kako si zgodna. -Prestani.
Samo ću ti ga staviti.
Prestani. Umorna sam.
Onda idem.
Ili da te čekam?
-Ne, ne brini. Mama dolazi uskoro. -Dobro.
Možemo se kasnije naći ako želiš.
Ako ne zaspim za večerom.
Siguran sam da će tvoje frendice partijanerice
imati nešto što će te držati budnom cijelu noć.
Kako tinejdžerski.
Nitko stoljećima nije uzimao drogu.
A i tko će sutra brinuti o djeci?
Oprosti, ali djeca imaju i oca.
Ja ću ih preuzeti ujutro, a ti se zabavi.
Mislim da ti to treba.
Dobro.
Ugodnu zabavu.
-Bok. -Bok.
-Bok! -Bok!
Bok!
Zdravo!
-Ja sam na redu. -Ne mogu više.
Au!
Zvuči fantastično. Samo vas dvojica?
Da, tako je. Hvala.
-Razgovaramo o putovanju. -Dobro.
Bit će sjajno. Martin i ja, beskrajni makadami.
Na takva putovanja idemo od 20. godine.
Od 20.?
A sad imate 21?
Vas dvojica...
-Živjeli. -Živjeli.
Volim putovanja motorom. Obožavam.
Voziš motor?
Vozim li? Šališ se? Obožavam to.
Sjajno. Super.
To je najbolji način za vidjeti svijet,
ako mene pitaš.
-Slažem se. -Predivno je.
-Šeprtlja. -Molim?
Ispao mi je.
Što si rekla?
Što ti je ispalo?
Halo, trebaš pomoć?
Ne, mislim da mogu sama. Hvala.
Super je.
Slušaj, pogodi što imam.
-Što? -Mogli bismo se zabaviti.
-Ne... -Da, hajde.
-Ovdje? -Da.
Sad?
-Što je bilo? -Ništa. Zabavno je.
-Što, ideš? -Odmah se vraćam, idem po led.
-Davanje imena. -Ne, posljednja zabava je bila krštenje.
-Živjeli. -Bože, tako sam demode.
Draga, prestani. Izgledaš sjajno.
Zabava ne prestaje u predgrađu. Samo je malo drugačija.
Ima pravo. Nikad nisam vidio toliko svinganja i droge.
Pravi cirkus.
Šališ se? U kojem predgrađu vi to živite?
Zbilja?
-Kako vam to ide? -Kasnije ćemo o tome.
-Zanima me. -Poslije...
Dečki!
Kad smo kod svinganja i droge,
imam jedan poklončić za vas!
Ljudi su počeli uzimati MDMA iz terapeutskih razloga.
Imam mnogo trauma koje moram prebroditi,
a ti si očito moraš opustiti,
pa dignimo čaše za staromodnost i manje ozbiljnosti.
I da se nađemo češće.
Hoćemo.
Da svi postanemo skloniji novim avanturama.
-Ja to jesam. -Živjeli.
-Björn će brinuti o djeci. -Djeca će brinuti o njemu.
-Volim Björna. -Za Björna.
Za Björna.
Jebote.
Nakon svih PowerPoint prezentacija
šefica se mora poševiti i opustiti, pa...
Molim? Ne možeš to govoriti.
To je politički nekorektno.
Ali možeš je poševiti ako znaš što žene trebaju.
Fuj. Ne, ne, ne.
A ti, Björn? Što ti trebaš?
-Trebam piće. Što želiš? -Ja...
-Sex on the beach, molim. -Sex on the beach...
Dva sex on the beacha.
Sex on the beach? Da, molim.
Bok.
-Ne mogu. -Ne?
-Neće dobro završiti. -Sigurno?
Da.
U braku sam. Nisam takav tip.
-Što? -U redu je. Oprosti.
Neće dobro završiti.
Samo se šalim. Nisam bila ozbiljna.
Tvoja stopala flertaju.
Slušaj, znaj da ti mogu popušiti kurac bilo kad.
Zbilja bilo kad. Samo reci.
Dobro.
-Dobro? -Dobro. Hvala.
Samo jednu riječ.
-Dobro. Živjeli. -Živjeli.
COOLIDGEOV EFEKT
Na farmi smo imali važnog posjetitelja.
Došao je predsjednik Calvin Coolidge.
Njegova žena Grace je pitala:
„Koliko često se pijetao pari?”
Farmer je odgovorio: „Više desetaka puta dnevno”,
Grace je rekla: „A tako.
Recite to mom mužu.”
Zatim je predsjednik pitao:
„Svaki put s istom kokoši?”
Farmer je odgovorio: „Ne.
Svaki put s drugom.”
Predsjednik je rekao: „Aha.
Recite to mojoj ženi.”
Morate kontrolirati svoj narativ.
Pogledaj mene i Teuna. Mi smo problem riješili.
-Izbacili smo ekran. -Ekran van!
-Terapeut unutra. -I lončarsko kolo.
Kvragu, nije lako živjeti.
Ne.
Možeš birati kako ćeš živjeti život.
Živi ga kako god želiš.
Naš život nije savršen kao na Instagramu,
ali barem je naš.
Zar ne?
-Zbilja je... Slatki ste. -Ozbiljno.
Ja mislim da psiholog i meditacija nisu uvijek rješenje.
Ali jebanje je lijepo.
Nije svatko građen za jogu,
ali pročitajte koje su posljedice tih jebenih ekrana.
-Bože. -Da. Jeste li čitali Sherry Turkle?
-Koga? -Ne.
Uglavnom, već dugo piše
o tome koliko vrijeme provedeno za ekranom utječe na mozgove i empatiju djece.
Slažem se. Oliver se pred iPadom skoro pretvori u zombija.
Nakon deset minuta ne osjeća ništa.
Sad... Ne osjećam ništa.
Vi ste moji idoli.
Jeste. Volim vas.
Björn i ja zbilja trebamo
tečaj keramike i terapiju za parove.
-Linda! -Molim? Bože!
-Duh iz prošlosti. -Sranje, prošle su godine.
-Bok. -Bok.
-Da. -Ali... Prošle su godine!
-Slobodo se pridružim? -Da.
Lijepo.
Smrdio sam kao birtija.
Pao si na guzicu.
-Zvali su policiju. -Ne.
-Da. -Da, jesu.
Morala sam smisliti priču da si alergičan.
Rekla sam da ću ja odvesti kući.
Jesi li?
-Jesam li? -Ne!
-Strpala sam te u taksi. -Da.
-Top. -Poslije se godinama nismo vidjeli.
Bilo nas je previše sram.
-Sad ti je jasno zašto je odabrala Björna. -Da.
Ali sad si ovdje, dragi. Živio!
-Živjeli. -Živjeli.
Za mnoge sramotne uspomene.
Moram se vratiti svojoj ekipi. Vidimo se kasnije?
Da, naravno.
-Vidimo se. -Bok, Bene.
Drago nam je što smo te vidjeli.
-Da. Bilo nam je drago. -Bok.
Kakav...
Linda, prestani.
Sigurno ti je bilo čudno vidjeti ga.
-To je bilo davno. -Nije se tako činilo.
Imam troje djece. Prestanite.
Oprosti.
-Zar se ne možemo šaliti? -Kako je osjetljiva.
„Imam troje djece!”
-Bok. -Bok.
Jesi li dobro?
Da, super sam.
Izgledaš sjajno.
I ti.
-Kako je obitelj? -Svi su dobro.
-Super. -A tvoja?
Da, super.
Prije godinu dana dobili smo drugo.
Živimo razdvojeno...
Ne! Baš tužno.
Ne, bez brige. Super je.
To je najbolje što nam se moglo dogoditi.
-Dobro. -Da.
Da.
Hoćeš li se onda vratiti ovamo?
Da, vraćamo se ovamo.
-Dobro. -Da.
Dobro.
Možda se još vidimo.
Da, ili bismo mogli
otići na kavu, ako želiš?
-Hej. Bok -Bok.
-Dobro. -Bok.
-Evo tebe... -Ja...
Ups!
MODELI POVEZIVANJA PARA
Rezultati studije
pokazuju da se livadne voluharice,
baš kao štakori i kokoši,
povezuju s partnerom tijekom faze parenja
zbog povećanih razina dopamina.
Ali ako im date blokator dopamina,
više nisu privržene partneru s kojim su se parile.
Ali ako im date dopamin,
privržene su svakom partneru.
To me podsjeća na poznatu studiju.
Riječ je o majicama koje su žene mirisale
a koje su bile natopljene muškim znojem.
Neke su im se svidjele više od drugih.
Te su majice
imale varijante gena
koje su bile uvelike različite od varijanta gena žena
kad je riječ o imunološkom sustavu.
To je važno.
Žene koje su imale partnere s istim varijantama gena,
ostali su bili drugačiji,
ali ovi su imali istu varijantu kao i žene...
Te su žene njihovi partneri češće varali.
Češće su im bili nevjerni.
Smatram to fascinantnim.
Mi smo proveli istraživanje s 552 blizanca koji su u vezi.
Otkrili smo da oni koji nose jednu ili više varijacija gena
vezanih za privrženost
manje se vežu ili imaju problem
s povezivanjem sa svojim partnerima.
Kod žena,
budući da im nedostaju aleli vezani za privrženost,
proučavali smo gen ili alel DRD4,
također poznat kao dopaminski gen koji potiče potrebu za uzbuđenjem.
Otkrili smo da žene s ovom varijantom
također imaju veći broj veza za jednu noć
i češće maštaju o nevjeri.
Čini se da oboje pridonosi nevjeri.
Björn! Dolaze za nekoliko sati.
Možeš li nam se pridružiti?
Da, i to vodi prema vrlo važnom pitanju.
Temelji li se monogamija na genetici ili na okolini?
Teresa, sjediš li tamo?
-Želiš li još vina? -Da, molim.
-Björn, možeš li postaviti stol? -Ne sad.
Moram natočiti vina našoj počasnoj gošći.
Da.
Gdje je tata?
Znaš kakav je.
Leži na kauču i gleda dok mi obavljamo prljavi posao.
Oprostite Jonu.
Teško mu je biti pored toliko ljudi.
Izgleda sjajno, Frida.
Mama je ponosna što se držiš naše tradicije.
Kakve tradicije?
Zar se ne sjećaš?
Naravno da ne. Tada ste bile jako male.
Ali ja sam morala udovoljavati svojoj svekrvi
i mučiti se s onom francuskom patkom svakog Božića.
-Mama, u Norveškoj nikad nismo jeli patku. -Nismo.
Ne budi smiješna, Joanna. Sjećam se što sam radila, a što nisam.
Zašto to govoriš?
Dobro, smirite se. Ne sjećamo se patke.
Super.
-Super. -Zvuči sjajno, Teresa.
Ali sjećam se nekakve patke one godine kad vam je umro otac.
-Tako je. -Da.
Je li netko umro?
Mogao bi pomoći postaviti stol, Jone.
Da.
Ovo je sjajno, Frida.
-Kušat ćemo ga, ti i ja. -Da, hoćemo.
Marianne, želiš li čašu?
Teresa, imaš pravo.
Bilo je to onog Božića kad je došla cijela francuska strana obitelji.
Da, tako je,
a to nije bio jedini put, samo da znate.
Dobro, mama. Nije bitno.
Mislim da sam čula da Louie viče.
-Možeš li provjeriti djecu? -Naravno.
Hvala.
Ja sam bio taj tko je pripremao patku.
A sada sam to ponovio. Voilà!
-Bravo. -Večera za dva sata. Što kažete?
Vau!
-Živjeli! -Živjeli!
-I sretan Božić! -Sretan Božić!
Na kraju smo napravili studiju na skupini žena.
Polovini smo dali sprej za nos koji sadrži oksitocin, hormon maženja.
A drugoj polovini
dali smo placebo,
to jest, sprej bez ikakvog učinka.
Žene koje su dobile sprej s oksitocinom
imale su veću vjerojatnost za privrženost
od onih koje ga nisu dobile.
Konačno, rekla bih da monogamija
i nevjera ljudi,
kao i kod voluharica,
u velikoj mjeri ovisi o našoj genetici.
Da. Male hormonske promjene mogle bi promijeniti mnogo toga,
na mikro i makrorazini.
Zbilja sam mislila da ćemo uspjeti ovo prebroditi.
Ali mora li biti tako konačno?
Zbilja se nadam da ne.
Koji je to vrag bio?
Tu si, jebena kujo!
Jebi se!
A ti, jebena...
Odvratne prijateljice... Znate što? Gorite u paklu!
Jebene kuje! Mrzim vas!
Jebite se!
Ne želim ovaj auto!
Ne želim taj stan!
Ne želim ništa od tebe!
Jasno?
Shvaćaš li što si učinila?
Jesi li razmišljala o djeci?
Jesi li uopće razmišljala o djeci
kad si širila noge po gradu kao neka jebena kurva?
Jebi se! Vrati se u Norvešku!
Učini mi to.
Jesi li lud?
Što ti je, jebeni psihopatu?
Mislim da ne znam za tvoje jebene poruke?
Misliš da sam jebena glupača?
Misliš da ne znam što si učinio? Znam sve, jebeni licemjeru!
Ni ti nisi nevin!
Ne! Jednako si kriv!
Ne pravi se da je riječ o djeci.
Riječ je o tebi, jebeni šupče,
i o tvojoj jebenoj sebičnosti!
Jebi se, sebičnjače!
Da, spavala sam s njim!
Koga jebeno briga?
Koga je jebeno briga za to?
Htjela sam biti s tobom! Tebe sam htjela!
Ali ti si ignorirao našu obitelj!
Ignorirao si mene!
Jer si jebeni šupak!
Jebi se!
Idi k vragu!
PIVO RESTORAN
To nije baš pametno, buraz.
Neće dobro izgledati ako budeš tražio skrbništvo.
Moraš se sabrati. Vratiti kontrolu nad životom.
Nema šanse.
Jebe mi se kako izgleda.
Sve je upropastila. Uništila mi je život.
-Mrzim je. -Mislim da je ne mrziš.
U svakom slučaju ne možeš se cijelo vrijeme duriti.
-Mogu. -Ne.
-Mogu. Sjedim ovdje. -Ne možeš.
-Duriti se je lako. -Prošli su mjeseci...
Bok. Kako ste?
-Bok. -Dugo se nismo vidjeli.
-Lijepo te je vidjeti. Kako si? -Dobro.
Uvijek isto.
Davno sam prestao piti,
ali mi je postalo tako dosadno da sam opet počeo.
Oliver je dobro, Linda je dobro.
I dalje ne živimo zajedno,
ali s njom se lako dogovoriti, pa...
-Aha. -A vi?
-Mi... -Pa...
Slavimo što se Björn danas riješio auta.
-Prodao si ga? -Što?
Ne, nisam ga prodao...
Uzeo sam ključeve i zabio se u zgradu u našoj ulici.
-Zbilja? Je li to istina? -Da, maloprije.
Dobro. Nazdravimo tome. Konobar?
Tri Golden Slammersa.
-Sad ona nema auto. -Barem nešto.
Da, sad ću svaki drugi tjedan biti doma s djecom,
a ostale tjedne spavati na Martinovom kauču.
-Naizmjence ćete živjeti u stanu? -Tako je ona htjela.
Naizmjence?
Da...
Djeca ostaju, roditelji se sele.
Shvaćam. Kad sam se ja rastao, to se nije radilo.
Linda i ja smo isprva to radili.
Možda je dobro za djecu, ali zapravo je grozno. Grozno!
Da, užasno teško.
-Tražiš stan? -Da.
Naravno.
Neću živjeti gdje i ta kuja.
Obećavam ti. Naći ću nešto.
Moja sestra se seli dečku i mora iznajmiti svoj stan.
-Zbilja? -Da. Mali je, u centru.
Zbilja je lijep, običan. Jeftin. Zanima te?
Da.
-Raspitat ću se. -Naravno.
-Dobro. -Super.
-Živjeli. -Živjeli.
No dobro.
Dobro, srce.
-Mama, hoćeš li doći po mene? -Ne, danas tata na redu.
Sjećaš se?
Ali nedostaješ mi.
Ljubavi.
I ti meni nedostaješ.
Dobro?
I ti meni nedostaješ.
Znaš što?
Dobro je što ti nedostajem.
Dobro je.
Inače nam ne bi bilo tako lijepo ponovno se vidjeti.
Ne.
Dobro je što ti nedostajem.
Dobro.
Dobro?
Vidi što imam.
Ta-da!
Uvijek moraš imati čokoladicu u džepu.
Da.
Mama te voli.
Dobro?
Idemo unutra?
Hajdemo.
On ne vidi kako to utječe na njih.
Želi kazniti mene, ali trenutno pate djeca.
I ozbiljno želi da idemo na sud.
Nije ga briga ako će djeca morati psihijatru na procjenu.
Ne mogu ni zamisliti koliko bi ih to istraumatiziralo.
Sigurno vam je jako teško.
Znam da sam ja ta koja je...
Da sam ja sve to započela.
I da moram živjeti s time.
Ali nadala sam se da će...
Da će se probuditi...
Kako bismo
poradili na našim problemima
i kako bi sve opet bilo u redu.
Mislite da nije komunicirao s vama i da nije obraćao pozornost
ni prije no što ste počeli živjeti odvojeno? Da je izbjegavao obveze?
-Je li tako? -Nije se htio angažirati.
I što se događalo kad se nije suočavao s problemima?
Čini se da se brinete
da bi se nešto dogodilo da on nije reagirao.
Ne znam bi li se išta dogodilo
ili je problem što se ništa nije dogodilo.
Što smo stagnirali...
Što je došao kraj.
Bojali ste se da ćete ga izgubiti.
Imala sam osjećaj kao da sam već izgubila
i sebe i njega.
Nadala sam se da će on
to primijetiti.
Ili primijetiti mene.
I poraditi na nama umjesto da bježi.
Na neki ste način vi pobjegli prvi.
Frida, odvojimo stvari.
Nije bilo u njegovoj osobnosti
nositi se s problemima na vaš način,
ni prije negoli ste živjeli odvojeno.
On je prije bio takav i sad je takav.
Ne možete tu ništa napraviti.
Samo on sam to može promijeniti, ako želi.
To nije vaš posao. Nije vaša obveza.
Ne možete to kontrolirati.
Isto vrijedi i za vas.
Sad živite odvojeno
i on ne želi imati kontakt s vama.
Morate to prihvatiti
i naučiti se nositi s tom situacijom
umjesto da želite da se promijeni
ili da budete u stalnom konfliktu s njim.
Ne radi se o tome voli li netko ili ne.
On je takav.
Jako se razlikuje od vas.
Dobro, dođi.
Možeš plesati kad dođemo kući.
Stavi... Ne možeš držati majmuna.
-Da. -Ne, Lou. Ne radi to.
Bit će smiješno.
Dobro, da vidimo. Daj.
-Prestani. -Au, tata! Boli!
-Dobro, oprosti. -Ne, hoću mamu!
-Ali... -Ne, ne diraj me!
-Moram te dirati. -Ne diraj me! Ne!
Louie, srce...
-Neću! -Ali Anna će pokupiti Lea.
Moramo se požuriti kući njima. Ne možemo...
Kvragu, dajem sve od sebe.
Daj se smiri.
-Molim te. -Neću!
Zdravo, Björn.
Zdravo.
Dobro, ostavit ćemo.
Danas smo bili u dugoj šetnji pa je vjerojatno umorna.
Dobro.
Treba biti ovako.
Idemo. Onda neka ti bude hladno.
Možemo... Idemo.
Ne zaboravi torbu!
Da.
Evo ti... Kvragu, tu mi je torba.
Hvala za danas.
Vidimo se sutra.
-Vidimo se sutra. -Hvala.
Hvala.
Hvala što si došla.
Bila sam napeta, ali to je samo namještaj.
Bit će dobro. Vjerojatno je bio fer.
Mislim, ti si vlasnica pola toga.
Što da kažem djeci?
Što da im kažem?
Ne znam.
Zbilja se trudim.
-Trudim se sve napraviti ispravno. -Znam.
To je naša jebena obveza prema djeci.
A on piša po meni. Piša kad god može.
Jer je jebeni šupak.
Ne znam zašto to radi.
Napravit ću ti kavu. Trebaš je.
Uzeo mi je aparat.
Ne mogu napraviti ni šalicu kave.
A ja sam ga dobila.
Dobila sam ga on njegove majke za rođendan. Shvaćaš?
Onda ću skuhati kavu u loncu na štednjaku.
Hej.
Ne moraš imati savršeni dom.
Savršeni dom ne postoji
i djeca će se prilagoditi.
Kupi krevet na napuhavanje.
Sagradi utvrdu.
Bit će dobro.
Mama, dođi skakati!
Hajde, mama!
Mislim da ne smijem. Krevet će se potrgati.
-Ne. -Prestani.
-Pročitaj. Žele da skačeš. -Molim te, dođi.
Hajde, neće se potrgati.
-Dođi. -Hajde.
Dođi, dođi.
Skoči. Možeš ti to.
Neće se potrgati.
-Obećavam. -Dođi.
Dobro se uklapa među ostalu djecu
i slaže se s većinom njih.
Vole je i ima sjajnu energiju.
Generalno ne vidimo problem kod Louie.
Baš nikakav.
To je sjajno čuti.
Mi se,
to jest, ja se uvijek brinem
da se slabo izražava
ili da slabo komunicira s drugima.
Olakšanje je to čuti.
Kao što znate, Frida je odlučila rastaviti našu obitelj
i zbilja nam je teško.
Djeca su jadna, traumatizirana.
Situacija kod kuće nije sjajna, ali...
Kako da to kažem? To se dogodi kad jedna osoba
odluči misliti samo na svoje potrebe, zar ne?
Naravno, mi smo navikli na ovakve situacije.
Većina djece iz grupe živi u modernim obiteljskim konstelacijama.
To ne mora nužno značiti traumu za dijete.
Glavno da roditelji surađuju.
Kao što je Mona rekla,
Louie je dobro i dobro se izražava.
Ekstrovertiranost djece
dobar je znak.
Zabrinemo se tek kad postanu tiha.
Ispadi su i normalni i zdravi.
Pa ako Louie tijekom ovog razdoblja postane tužna ili ljuta,
to je sasvim u redu.
Kao što je Bo rekao, svi se slažemo
da je ona odlično.
Hvala.
Recite nam ako se išta promijeni
ili ako se na nešto trebamo usredotočiti.
Ne želim komunicirati s ovom osobom, pa...
Bilo bi sjajno da ostanemo u kontaktu odvojeno.
-Apsolutno. -Naravno.
Javit ćemo vam bude li razloga za brigu.
Možete nas uvijek nazvati, ako...
Ako vas nešto bude brinulo.
Super. Doviđenja.
-Hvala. -Hvala, Mona.
-Doviđenja. -Doviđenja.
Björn?
Björn, molim te, stani.
Molim te, možemo li razgovarati o ovome?
Možemo razgovarati?
Molim te, možemo prestati s navlačenjem oko skrbništva?
O tome si trebala misliti prije negoli si razorila obitelj.
Neću prestati s „navlačenjem oko skrbništva”.
Molim te, zajedno smo u ovome.
Želiš li da djeca idu na prokleta psihološka testiranja
samo da bi dokazao da si u pravu? To želiš?
Ispričavam ti se.
Zbilja.
Stvarno.
-Žao mi je... zbog svega. -Dobro.
-Zbilja. -Aha...
Ne radi to našoj djeci.
-Isprepadat ćeš ih za cijeli život. -Ja im to radim?
Ti si mislila da je psiholog odgovor na sve.
Ti si ih isprepadala za cijeli život kad si nas ostavila.
Ti si htjela razvod, a ne ja.
Nije riječ o tvojim jebenim potrebama
ni o potrebama djece. Riječ je o mojim potrebama.
I ja ću ih dobiti jer ti nisi dobra majka mojoj djeci.
Potpuno si nemarna.
Uništavaš živote svoje djece,
njihove snove,
njihovu budućnost.
Sad će biti po mom!
Daj se saberi!
Kvragu, Björn!
Nitko nije bio sretan!
Bili smo u krizi,
a ti to nisi htio priznati.
Nisi mogao razgovarati o tome.
To je glupost i ti to znaš.
Ne moramo o svemu raspravljati do smrti.
Neke se stvari riješe same od sebe!
Ti si htjela razvod, ali više neće biti po tvome.
Dosta je.
Jesam li ja sanjarila o putovanju s ruksacima kroz Aziju?
Ne, jer sam bila previše zaposlena živeći naš život!
Htjela sam živjeti naš život, Björn. Shvaćaš li to?
I nisam predložila terapiju. Bila sam otvorena za sve.
Za pauzu, trojac, bilo što!
Ali tebe nije bilo briga!
Znaš što? Bili smo nesretni!
Oboje. Bili smo jebeno nesretni.
A ti nisi poduzeo ništa.
Ništa!
To je tvoje objašnjenje, Frida. Tvoje.
Ali moje je malo drugačije.
Htjela si biti sama i sad ćeš vidjeti kako je to.
Nećeš mi uzeti djecu! Živjet će sa mnom!
Ali mi smo im roditelji, i ti i ja.
Trebaju i tebe i mene.
A zato moramo...
Moramo komunicirati. Ovo nije komuniciranje!
Tako je. Ne želim komunicirati s tobom.
Zar si glupa?
Ne želim komunicirati s tobom.
I nećemo imati hipijevski Božić. Evo kako će biti.
Ja ću odvesti djecu svojim roditeljima, a ti ih možeš dobiti za Novu godinu.
Kraj rasprave.
Bok, dobro došli!
Nećete doći gore?
Djeca trebaju dobiti poklone.
Mislila sam da ćemo popiti kavu.
Da.
Bok, ljubavi moje!
Bok, mama.
Tako ste se sredili!
Idemo k baki.
-Dobit ćemo iznenađenje. -Znam.
Bit će vam jako zabavno!
Evo još iznenađenja.
Slatkiši za put.
Leo, tvoj medo. Evo.
Neka vam ovo bude najbolji Božić u životu.
Nazovite me ako nešto trebate.
Ili ako budete htjeli.
-Što ćeš ti raditi? -Zar nećeš slaviti?
Naravno da hoću!
Moram ocijeniti hrpu testova.
A zatim ću vjerojatno ići k teti Joanni.
Prvo moram nazvati Djeda Božićnjaka
kako bih mu dala bakinu adresu.
Mislim da moramo ići.
Moramo se pozdraviti.
Ne možete otići a da ne date mami pusu. Dođite.
Volim te, slatkice. Dobro?
Zagrli me.
Volim te. Volim te.
Jako vas volim.
-Dobro? -Bok, mama.
-Bok.
-Volim te. -Volim vas. Bok.
-Bok. -Bok.
-Sad je zmija, a sad slon. -Dosta čarolije, mala Louie.
-Skini kostim. -Ne želim.
Bio je ugodan Božić, ali bit će ti pretoplo.
Hoću pokazati mami.
Možeš joj pokazati kad je vidiš, može?
Hoću mamu!
I ja hoću mamu.
Srce, dođi.
Kao s mamom. Dođi, sjedni ovdje.
Tako.
Dođi.
STRAH OD ODVAJANJA
Separacijska anksioznost
ili depresija.
Mogu se usporediti sa skidanjem s droge.
Čak vam padne imunitet.
Da ste muško, preporučio bih vam čašu ili dvije vina.
Ali dopaminski sustav ženskog tijela
ne reagira jednako na alkohol.
Mogao bih vam dati injekciju oksitocina
kako bih potaknuo proizvodnju dopamina.
Ili antidepresive.
Mislim da morate to prebroditi.
Probajte gledati naprijed.
Radite stvari koje vas vesele.
Ne, neću početi koristiti Tinder. Neću.
Radije bih umrla nego se podvrgnula...
Kako si pretenciozna!
To je tako odvratan, neljudski način upoznavanja.
Mislim, zašto...
Zašto mi nemamo aplikaciju SCRUFF?
Samo za seks, bez razgovora i dosade
prije odlaska u krevet.
Nije li to divno?
Je, jer sam ja završila s ljubavi.
Ionako se ništa ne bi dogodilo
kad bih podijelila svoju lokaciju na nekoj aplikaciji.
Curo, 2021. je!
Tako Tinder funkcionira.
Zamisli da si za švedskim stolom i gladna.
Možeš odabrati najfinije zalogaje.
Možeš dobiti točno što želiš.
Ali tko bi htio mene?
Dođe vrijeme kad moraš krenuti dalje.
Otišao sam na terapiju i okrenuo se prema unutra.
Sad imam...
Gotovo je. Poglavlje je završilo.
-Bravo. -Da.
-I to brzo. -Da.
Nakon samo pola godine. Super!
Što?
Imamo samo jedan život.
Nisam mogao više tratiti vrijeme na razmišljanje zašto nam ne ide.
A nije nam išlo. Komplicirano je.
Sad je gotovo.
Imamo uhodanu rutinu koja funkcionira.
Nema drame.
Vrijeme je da živim.
Voljela bih da i ja mogu to reći.
Toliko je loše?
Da, ali...
Ja sam varala pa sam sama kriva.
Obično je problem u nečemu drugome, zar ne?
Vjeruj mi, govorim iz iskustva.
-Nisam ti rekao? -Ne.
Moja bivša je upoznala nekog i...
To me natjeralo da...
se zapitam jesam li mogao nešto učiniti drugačije.
U vezi postoje dvije strane.
Može se i tako reći.
Je li ti žao što nije uspjelo?
Da, žao mi je.
Mnogo toga sam mogla napraviti drugačije.
Mogla sam brže
komunicirati i rješavati probleme,
a ne izložiti nas onome što sam učinila.
Mislim da je najgori taj osjećaj izdaje.
A ako ne možete razgovarati o njemu...
Nama je bio početna točka za razgovor o tome
bismo bi bili sretniji sami.
Da.
Mislim da naša veza nije mogla podnijeti takvu iskrenost.
I zato je završila.
To nije veza kakvu želim.
Kakvu vezu želiš?
Dobro, bok.
Bok.
-Mogu li ga skinuti? -Da.
Ja ću.
Koji vrag?
Čekaj.
-U redu je. -Oprosti.
-Ne. -Kako loše.
-Kvragu. -Nema veze.
Da, ali koji kurac?
Žao mi je. Zbilja mi je žao.
U redu je.
Zbilja mi je žao. Jako sam napaljen.
Nikad mi se to nije dogodilo. Nikad.
Razumijem.
I mi se razvodimo.
Razumijem.
Aha. Je li teško?
Ne, zapravo uopće nije komplicirano.
Ne?
Na vjenčanju sam znala da neće biti zauvijek.
Ali imate djecu.
Da, imamo.
Za različite potrebe imamo različit odnos.
Podario mi je kćer. Sretna sam zbog toga.
Ali ne brini se zbog ovoga.
Nije ništa strašno. Dogodilo mi se mnogo puta.
Uzmi Viagru ako moraš.
-Zar ne? -Da.
-Ne mora biti tako komplicirano. -Ne mora.
Nego...
Drugi put?
Volio bih to.
Bok. Vidimo se.
Bok.
PREŽIVLJAVANJE
Izgubili ste iskru života?
Da, ali sam preživio.
Probao sam pronaći nekog novog.
Nisam htio živjeti sam.
Ovo nije dobro razdoblje mog života.
-Definitivno nije. -Ali izbjegao sam drogu.
Samo...
Samo ne znam kako ću to preboljeti.
Što se događa?
Pa,
pridružio sam se znanstvenoj studiji.
Znanstvenici ga zovu testom prisilnog plivanja.
-To je ovo iza nas. -Jako je zanimljiv.
Voluharice koje su doživjele razdvajanje
samo potonu.
-Ravno prema dolje. -Samo potonu.
Ne plivaju?
Ne, samo su potonule.
One koje su u vezi
plivaju kao lude.
One ne staju.
Plivaju.
Imaju za što živjeti.
Zaključak je da nas veze održavaju na životu.
Zato težimo sparivanju.
Opet i opet.
Björn!
Bok!
Ali...
-Što ima? -Bok.
-Kako si?
Dobro. Lijepo vas je vidjeti.
Dugo se nismo vidjeli.
Zbilja. Što...
Što radite ovdje?
Nalazimo se s ravnateljem.
Oliver nije sretan u svojoj školi pa ga možda prebacimo ovamo.
Dobro, lijepo.
Leova kazališna trupa ima nastup.
-Zbilja? -Zabavno.
Da.
-Bilo te je lijepo vidjeti. -I tebe.
Čula sam za skrbništvo.
Super da ste to riješili.
Da.
Sad idem na terapiju.
-Opa. -Da.
Dobro je.
Sjajno.
Manje napetosti i gorčine...
-Da. -Jebeno.
Mislim da morate nekako odlučiti
što želite. Ne postoji ispravno i neispravno.
-Da. -Samo odlučite.
Što? Vi...
Opet ste skupa?
Oprostite, pokušavam...
Nećemo ponovno živjeti zajedno...
Nikad.
Pokušavamo nešto novo.
Zajedno smo, ali imamo više slobode.
Dobro. Super za vas.
Izlazimo s drugima, ali smo zajedno.
Da.
Dobro. Čestitam.
-Hvala. -Jesi...
Moramo ići, ali bilo mi te je drago vidjeti.
Također. Sretno.
-Vidimo se. -Naravno.
-Pozdravi. -Hoću.
Vrijeme je da pozovemo životinje.
Tko si ti?
Ja sam pijetao. Poslušaj moju pjesmu. Kukuriku!
Ja sam kokoš. Nesem jaja koja možeš pojesti.
Četiri voluharice.
-Tko si ti? -Ja sam jednorog.
Nije li to previše?
Nema li nas previše?
Možemo nekog izbaciti.
Čuvajte životinje, prirodu i jedni druge.
-Možeš primiti? -Da.
-I moju? -Da.
-Imaš li Leovu jaknu? -Jaknu imam, ali medu nemam.
Bok, Christine! Kako si? Bok, lijepo te je vidjeti.
Kako ste? Bok!
Ma znaš. Kako ste vi?
Mi?
Ma ne... Misliš...
Dobro smo.
Razvedeni, sretni. Dobro smo.
Sretni što smo ovdje.
Tražila sam svoju slatkicu, pa...
-Idi. -Vidimo se.
-Da. -Ili...
Ozbiljno?
Susjeda?
Da, ali bilo je...
-Bilo je zgodno. -Dobro.
Tata, ispekli smo tortu. Hoćeš li jesti s nama?
Da, srce...
Molim te, tata?
Hajde, tata.
Pitajte mamu smijem li.
Molim te. Bit ćeš najbolja mama na svijetu.
-Molim te, mama. -Nemam ništa u hladnjaku.
Može li tata jesti tortu s nama?
Imamo ostatke...
Ali ako ti ne smeta jesti tortu za večeru...
Nemaš ništa u hladnjaku?
Ne.
Pokušavam se malo opustiti.
Da.
Ben će doći.
U redu.
Ako želiš dovesti Christine,
možeš.
U redu je.
-Dobro, može. Torta za večeru. -To!
Da, zbunjujuće je,
ali arhitektura mozga
može nam dati uvid u probleme u našim odnosima
kroz tri povezana moždana centra
koji su nastali za sparivanje, razmnožavanje i roditeljstvo.
-Hoćemo uništiti ovo savršenstvo? -Da!
Da.
Ali ti centri nisu uvijek izravno povezani.
Moguće je voljeti jednu osobu,
biti zaljubljen u drugu,
a osjećati seksualnu privlačnost prema trećoj,
sve u isto vrijeme.
To bi moglo biti neurološko objašnjenje
zašto Augustinove norme
ne odgovaraju svima.
Ali unatoč našim razlikama,
i dalje si sudimo prema starim normama i standardima,
možda u pokušaju da pronađemo neki red u ljubavnom kaosu.
Tako možemo imati i ovce i novce.
-Što radiš našem ljubimcu? -Ovo.
Što radiš?
Ne razumijem zašto ne možemo svi živjeti zajedno.
I ja trebam svoj prostor kao što djeca imaju svoje sobe.
Ali mi odrasli to nemamo, zar ne?
Da, ali mislim da je ovako mnogo bolje
jer se mrzim seliti amo-tamo.
Oni su prekinuli
pa je pošteno da se oni sele amo-tamo, zar ne?
Ali ja ipak volim imati dva doma.
Misliš li da će se ikad pomiriti,
kao normalni roditelji?
Ali Leo,
i ovo je normalno.
Pola tvog razreda ima razvedene roditelje.
Samo ne pričaju o tome.
I...
Mislim da su nekad skupa.
Mislim, fizički.
A Ben i Christine,
zar ih to ne rastužuje?
Ne, mislim da je to bilo prije no što su bili s Benom i Christine.
Ne znam.
Na krovu? To je preopasno. Siđi.
Dobro, majmunčići moji...
Zašto se smijuljite?
Vi odrasli ste majmuni.
Jesmo? Dobro.
To je vjerojatno istina, ali sad ćemo biti žabe.
Može? Dođite.
Počnimo. Spremni?
Pjevajmo „Žabice”.
Žabice, žabice Smiješne su za gledanje
Uši im se ne vide I repova se stide
Kre-kre-kre, kre-kre-kre Kre-kre-kre-kre
Pitanje je...
Jesmo li mi ljudi biološka bića
koja žive u skladu sa svojim već programiranim genima
ili slobodna volja upravlja svime
kad odstupimo od monogamne norme?
Da.
Ne ili da
ili možda oboje.
Mi smo i biološka i intelektualna bića
na koja utječe sve, od religije do gena i okoline.
Neovisno o seksualnoj, religijskoj i političkoj orijentaciji
mi smo ljudi, ipak,
fantastična kombinacija biologije i intelekta.
I to je ljudski.
Ali pitanje ostaje:
Kako vi želite živjeti svoj život?
To je sve od nas za ovaj tjedan.
Sljedećeg tjedna u Kasnovečernjoj diorami
nastavit ćemo proučavati ponašanje ljudi
iz različitih perspektiva.
Sljedećeg puta proučavamo nasilje.
Je li nasilje biološko ili naučeno ponašanje?
Pridružite nam se.
Nadam se da se vidimo.