Bonoboaper,
menneskets nærmeste slektning
med mange fascinerende likheter.
Bortsett fra én ting.
Bonoboaper er ekstremt promiskuøse,
mens mennesker danner livslange og monogame parforhold.
Eller?
70 % av verdens forhold opplever utroskap,
og globalt skilles så mange som 60 % av alle par.
Allikevel fortsetter normen
å handle om den ene livslange kjærligheten.
Hvorfor?
Da våre forfedre begynte å gå på to bein
for å finne mer mat,
måtte hunnen bære barnet i armene
i stedet for på ryggen,
som da vi gikk på fire bein.
Med barna på ryggen kunne hunnene forsvare seg selv.
Men fra dette punktet i historien,
ble hannene tvunget til å forsvare både kvinne og barn.
Ifølge noen var dette grunnlaget
for menneskehetens monogame parforhold.
Så kom religionen.
Rundt år 350 e. Kr.
beskrev Augustinus fra Hippo menneskets seksualitet og begjær
som: "Moralsk forfall
som skulle straffes med evig utestengelse fra Paradis."
Stakkars Augustinus tenkte mye på menneskelige lyster,
og definerte ekteskap som en institusjon som ville regulere dem.
Ekteskap er akseptabelt for reproduksjon, tro og sakrament.
Men uten begjær eller lidenskap.
Ellers brant man i helvete.
Men trusselen om Guds straff
hindret ikke den menneskelige drivkraften.
Eller… skal vi si den mannlige?
Frem til 1700-tallets romantikk,
da følelsene endelig fikk sin plass.
BEGJÆR
Ekteskapet ble for par, et livslangt og monogamt ideal.
HJEM, KJÆRE HJEM
Men de utenomekteskapelige lystene kunne ikke temmes.
Før…
…begynnelsen av 1900-tallet,
da kvinnekampen endelig stilte krav om like rettigheter
og likestilt seksuell frihet.
STEMMERETT FOR KVINNER
Dette var et problem for den kristne kirken.
Måtte de håndtere bordeller for kvinner også?
Vi vet hvordan det gikk.
Men heldigvis fortsatte kvinnenes frigjøringskamp
gjennom hele 1900-tallet.
Fra og med 60-tallets seksuelle revolusjon
kunne folk ligge med og bo med en partner de hadde valgt.
Det moderne parets forhold var forventet å ha alt.
Folk forventet seg trygghet og eventyr, vennskap og sex,
alt under ett tak i et livslangt partnerskap.
Så hvorfor skilte folk seg mer enn noensinne?
Er det noen snille barn her!
Julenissen er her!
Sjekk hva han har med!
Vi krysser fingrene.
Hun er i fjerde måned, så det burde funke…
Det er fantastisk at dere gjør dette.
Noen år med bleieskift, søvnmangel og dårlig økonomi.
Det er ikke noe å krangle om.
-Du skilte deg etter tre år. -Nettopp. Dette har jeg peiling på.
Teun og jeg har ingen illusjoner om at det er lett i noen alder.
Skal dere kalle dere pappa én og pappa to?
Pappa og pappas kjæreste. Det er Toms sæd. Dette er fremtiden.
Tenk at dere vet hva dere skal gjøre de neste ti årene av livet.
Faen, jeg vil ikke bli voksen.
Adam, jeg tror ikke det er noen fare for at du blir voksen.
Det er ganske voksent av dere å flytte sammen.
Ja, nå venter vi også bare på småtroll.
Ja, vi øver mye. Hele tiden.
Ok, ja…
Skål for dere.
Skål for den nye leiligheten.
Skål, gratulerer. Det er moro å feire jul om sommeren.
-Skål! -Skål!
Skål.
Ja, god jul!
Kan vi ta dopet snart? Jeg blir skikkelig full.
Frida, har du en liten tallerken?
Jeg tror vi har det. Vi har tallerkener i tallerken…
…skuffen.
Jeg elsker deg.
PARBYGGING
Når sørmarkmus har sex,
utløses hjernene deres belønningshormonet dopamin.
Det gjør at de føler glede og vil ha mer av partneren sin.
Det er det samme for mennesker. Sex produserer dopamin
som skaper hengivenhet,
som er grunnlaget for parbygging.
Vent. Vent, jeg skal bare…
Sånn.
Ja, sånn…
Det var…
Å!
Hva faen, det føles som to måneder siden vi gjorde dette.
Nei, vi knullet på lørdag.
Har du glemt det?
Hva? Gjorde vi det?
Ja, det gjorde vi.
Det kan ikke ha vært med meg.
Nei, falt hun ut av senga?
Hun slo sikkert bare hodet på sengekanten.
Det går bra.
Kanskje vi burde skaffe henne en søvnterapeut.
Hva?
Hun våkner hver natt.
Ingen av de andre gjorde det.
Jeg skjønner det ikke.
Vi har ikke sovet alene på evigheter.
Er det normalt?
Må vi snakke om dette nå?
Nei, unnskyld.
Det var…
Med en gang hodet treffer puta,
kommer alle tankene. Unnskyld.
-Kan du bare tie stille en stund? -Ja, unnskyld.
Kom hit, elskling.
Kom hit.
Vent, kondom.
Å, nei, vær så snill.
Ikke klag. Bare ta på kondomet, er du snill.
Kan vi ikke bare…
Nei, bare ta den på. Hvor vanskelig kan det være?
Jeg vil bare kjenne deg på ordentlig. Det er vel ikke så rart?
Men enten stapper jeg meg full av hormoner eller metallbiter,
eller så blir jeg jo gravid igjen.
Ingenting av det kan skje, så bare ta den på.
Ja, greit.
Vi har denne diskusjonen hver jævla gang.
Nå har soldaten på seg hjelmen.
-Spre beina litt. -Ja.
Sånn.
Greit.
Vent.
Fokuser nå.
Hardere.
Hva sa du?
Hardere?
Vil du ha hardere?
Hvorfor vil du ha det hardere?
Vær så snill…
Skulle du ønske jeg var større?
Nei.
Gi deg, da.
Ikke spør det etter tre barn og ti år.
Du går sidelengs når jeg er ferdig med deg.
Jeg elsker å være inne i deg.
Mamma?
-Nei, bare fortsett. -Ok.
Mamma!
Bare fortsett! Fortsett!
Bli liggende.
Mamma!
I helvete…
Gud!
Vi drar om fem minutter.
Pappa? Får jeg hund til jul?
Hva?
Hvorfor… Nei, vi kan ikke ha hund her.
Ikke i leiligheten. Det er ikke bra for dyr.
-Anna? Anna! -Slutt å stresse. Du trenger ikke å mase.
Jo, det gjør jeg. Klokka er 7.30. Kom igjen.
Stress er ikke sunt.
-Det sier du selv. Ikke sant, pappa? -Ja, vent litt.
Pappa, du svarer jo ikke.
Nei, hva sa du?
Dere er så irriterende, dere hører ikke etter.
Du gjør meg stresset. Det er ikke sunt.
Jeg vet det. Unnskyld, elskling.
-Ta disse. -Ok.
-Bra. -Fort. Ta på deg overallen.
-Anna, vær så snill… -Ja.
Faen!
-Kom igjen. -Men jeg vil ha de gode sokkene.
Ja, men det er kaldt ute, så du trenger de.
Men jeg vil ha de gode…
-Slutt med det! -Hun dro i meg.
-Jeg så det. Ikke gjør det. -Men jeg vil ha de gode sokkene.
De er skitne.
Du må ha rene sokker.
-Hvem har vannflasken min? -Jeg har vannflasken din.
Så si det, da.
Jeg vil ikke krangle, Louie.
Greit.
Disse sokkene er gode. Jeg elsker disse sokkene, mamma.
-Har du… -Ja, hva?
2 DL SUKKER, 2 EGG, 2 DL MEL
50 G SMØR, 1 TESKJE BAKEPULVER
20 MINUTTER
Hva er dette?
Vet dere hva det er?
Ja?
En kake.
Ja.
Men ikke enda, ikke sant?
Ja, Liam.
Det er en oppskrift.
Nettopp. Det er det.
Hva trenger vi oppskrifter til?
Til å bake kaker, for eksempel.
Nettopp.
Ja, det gjør vi.
Hvis vi ikke hadde en oppskrift, kunne kaken bli for hard eller våt.
Eller kanskje det blir lasagne i stedet.
-Det var ikke det vi ville lage. -Nei.
Ikke sant? En oppskrift er en instruksjon.
Vi bruker oppskriften som en instruksjon.
Det er det samme med datamaskiner.
Det er så godt.
Men kjære venner, la oss ikke bli for bekvemme.
Julebonusen lager ikke seg selv.
Dere vil ha den nye bilen, ikke sant?
Ja, det vil dere.
Tilbake til arbeid nå. Ut med dere.
Stikk.
Stefan, presentasjonen var flott.
Monica la oss snakke litt.
Lett for henne å jobbe døgnet rundt når hun ikke har noe hjemme.
-Hva? Har du vært hos henne? -Slutt.
-Har du ligget med henne? -Nei.
Nei, men hun sier det selv. Hun vil ikke ha familie.
Hun vil bare leve livet.
Det kan jeg relatere til.
Men sjekk dette.
Hvem vil ha en bil når man kan ha en av disse?
-Jøss. -Ikke sant?
Hvor fant du den?
Bangkok. Den var ganske billig.
Jeg sender mail med butikkeieren. Han virker kul.
Den ser bra ut.
Med den… Vi kan dra helt til Nepal i den.
Jeg gleder meg.
Jeg også.
Du vet…
Skitt, skal du hjem?
Nei, jeg jobber et par timer til.
Barnefri uke.
Ja, bra for deg.
Kos deg.
Jepp.
Hallo. Hei.
-Han leser. -Så…
…sa slangen…
…at hun…
Kan du ikke si hei?
…spise eplet, men…
Du er min lille elskling.
-Nei, faen i helvete! -Hva gjorde jeg?
-Jeg mistet den nesten. -Jeg ville bare klemme deg.
Det er bare at Leo har gledet seg til å lese den boken for oss.
Kjøpte du vaskepulver?
Hvilken bok leser du, Leo?
-Hei, pappa. -Hei.
Vi leser Alex og Eva på skolen.
Adam og Eva, vennen.
Alex og Eva høres fint ut.
-Gjorde du det? -Nei, jeg glemte det.
-Men jeg kjøpte vin. Vil du ha? -Nei, takk.
-Nei… -Pappa, vil du høre?
-Det vil jeg gjerne. -Hør.
-Ok. -En dag da Eva var i…
Anna, vi spiser. Kom igjen.
Hei, vennen. Er du sulten?
Bra.
Vi hadde et lite uhell på skolen i dag.
-Ja, jeg skjønner. -Så jeg må vaske.
Jeg skjønner, men jeg glemte å kjøpe det.
-Ja… -Seriøst, pasta igjen?
Hvis du ikke liker det, kan du legge deg uten mat.
Jeg tar denne. Slutt.
Du kan ikke bare ta den.
Jo, det kan jeg faktisk,
for nå skal vi spise middag sammen. Kom igjen, la oss spise.
Jeg forstyrrer ikke når du studerer, men nå…
Hvorfor gjør du det mot meg?
Mamma, si det til ham. Han tok boken min.
Hvorfor måtte du ta boken akkurat nå?
Men elskling, han mente ikke å ta den, ok?
La oss spise først, så leser vi resten. Greit, vennen?
-Jeg er sint! -Ja, det holder!
Nok. Vi hørte at du er sint.
Hei.
Jo fortere du spiser,
jo raskere kan vi kose oss i sofaen og lese den, ok?
Greit, vennen?
Hei, ta det med ro, ok?
Sett deg, la meg vise deg noe.
Jøss.
Skal dere virkelig dra?
Herregud, ja.
-På ordentlig? -Ja, selvsagt.
Ja.
Det er kjempekult.
Ja, det er det.
Louie trenger et bad. Anna hadde lekser, så jeg tenkte…
Kan du ta deg av badet? Takk.
…vet om genene våre. Det sier noe om hjernene våre.
-Og hjernen vi kan forme. -Tenk på der du sitter…
Björn?
Björn. Legg deg.
Björn?
KJEDSOMHET
Jeg tror vi hadde sex
seks ganger i timen i begynnelsen.
Ja, den gang… Vi holdt på hele tiden.
Så ble det én gang i måneden,
og nå er det…
Hva er det nå?
Nå er det…
Testosteronnivået faller helt sykt etter hvetebrødsdagene.
Ja, det er…
Vi menn fleiper ofte med det.
"Hva var det?"
"Testosteronnivået!"
I tillegg må du innrømme at det er…
Du trenger ikke vise muskler for å fange henne.
Ja, vi har hverandre.
Det er også bra.
Tror jeg.
Eller, elskling?
Har vi ikke?
Ja.
Ekstra klær, kjeks, vann.
Vi har alt.
Vi drar nå.
-Hva? -Jeg sa det for en time siden.
Du svarte til og med.
Hva sa du?
Er det ikke lørdag?
De har vært våkne i timevis og må ut før de kveler hverandre.
Ok.
Kan du støvsuge mens vi er borte?
Hvordan går det?
Det er ikke noe nytt. Ingenting.
Det er bare jobb, unger, unger, jobb.
-Hvordan er nyleiligheten? -Den er fin.
-Ja? -Ja.
-Jeg vil besøke. -Så klart.
Olli virker glad.
Ja.
Jeg håper det. Den er veldig liten.
Men det er nok til oss to.
Og du?
Alt bra.
Har du møtt noen?
Hva?
Nei, absolutt ikke.
Ikke møtt noen,
men det finnes en ung, liten, veltrent ting
som kommer og drikker te iblant.
Herregud!
Hvor veltrent snakker vi om?
-Veldig veltrent. -Ok.
-Sier du det? -Jeg skammer meg nesten.
Fordi jeg føler at livet mitt er helt perfekt akkurat nå.
Seriøst. Jeg får det beste av to verdener.
Jeg får en hel uke med Olli
og kan være 100 % moren hans.
Så får jeg en uke der jeg kan sluke TV-serier,
ikke spise ekkel ungemat,
og lade opp batteriene.
Selvsagt savner jeg Olli når han er hos Adam.
Jeg kan ikke tenke på det engang. Men jeg kunne ikke bli i det vi hadde.
Jeg vet det.
Det var et mareritt å legge dem.
Natta.
Er du fornøyd? Med livet vårt?
Ja, veldig fornøyd, elskling.
Hvorfor spør du?
Jeg tror ikke du er det. Eller at jeg er det.
Jaså.
Savner du å være alene?
Hva?
Ikke som å være singel, men…
Å gjøre noe bare for deg,
være deg selv, være oss selv.
Selvsagt er det ting jeg savner å gjøre,
men jeg kan fortsatt gjøre dem.
Dagene er bare så fulle akkurat nå…
-Men er du lykkelig? -Vel…
Det føles som om vi bare lever en rutine,
du og jeg.
Kanskje du burde tenke mer på deg selv,
ta det med ro og slappe litt av.
Ja.
Men det er ikke så lett
med tre unger og heltidsjobb.
Jo, det er det faktisk.
Du må bare gjøre det.
Det er pisspreik.
Det er ikke realistisk.
Hvordan skal vi slappe av med lekser, klubber og matlaging…
Hvorfor tror du jeg planlegger motorsykkelturen?
Det er poenget mitt.
Det føles som om du rømmer fra livet vårt.
Vent. Du sa nettopp at vi burde gjøre ting på egenhånd.
Du sa det. Da kan du også gjøre ting på egenhånd, ikke sant?
Det er ikke så lett. Det er det jeg sier.
Jo, det er lett, men du gjør det vanskelig.
Du trenger ikke å stå opp klokka 6.30 hver jævla dag.
Du trenger ikke å lage middag hver kveld.
Vi kunne løse det.
Du trenger ikke å vaske klær hele tiden. De er ikke så skitne.
Jo, det gjør jeg. Hva faen mener du?
Du kan slappe av litt.
Hvem skal gjøre alt da?
Jeg sover på sofaen. Jeg orker deg ikke akkurat nå.
Det er flott.
Det er helt perfekt.
Flott problemløsing.
Jeg sier bare at jeg ikke er som deg.
-Nei. -Nei.
Jeg kan ikke skru av familien min.
Jeg kan ikke sove lenge hver lørdag.
Jeg kan ikke.
Jeg drømmer ikke om å reise gjennom Europa
på en motorsykkeltur med vennene mine.
Jeg gjør ikke det.
Jeg er her og nå i livet mitt,
og jeg har valgt det.
Det føles som om du alltid drømmer om å være et annet sted, ikke her.
Det er slik du føler det, men jeg… Hva vil du jeg skal si?
Jeg vil at du skal snakke med meg. Vi må snakke om det.
Vi er alltid slitne og det passer aldri,
men når jeg prøver å snakke med deg, går du.
Ikke sant?
Kanskje vi burde snakke med noen. Som en parterapeut.
Jeg har det topp, Frida. Men kanskje du trenger terapi.
Det er jævlig urettferdig, herr Analporno.
Jeg vet at du vil ha mer i livet
enn jævla taco på fredag og hverdagssex.
Hvorfor kan vi ikke snakke om det?
Gjøre noe med det.
Som, jeg vet ikke…
Ta en pause,
eller prøve med en tredjeperson, eller…
-Eller kanskje ikke. -Nei.
Jeg vet at det er ting vi kan gjøre.
Vi trenger bare hjelp.
-Alle går til terapi, hvorfor ikke oss? -Vent. Hør på meg.
Vi tar ikke en pause. Glem det.
Og greia med en tredjeperson… Har du røykt noe?
Og terapi er ikke alltid svaret.
Ikke for meg, i det minste.
Så hva skal vi gjøre?
Kanskje gå ut og ha det moro?
NYTENNING
Herregud, ja.
Det var det samme for oss.
Da oxytocin-nivåene våre krasjet,
ble vi plutselig som bror og søster.
Jeg var like kåt som alltid,
men du vet,
du ligger ikke med broren din.
Dyrehagen prøvde å øke hormonnivået igjen.
De mente vi var for passive.
Jepp.
Så de ga oss nye leker.
Først syntes jeg det var latterlig.
Skulle han prøve å få vaskebrett?
Men så…
Hva kan jeg si?
Sjekk de magemusklene.
Det hjalp virkelig kjemien vår.
Ja, baby.
Sover hun?
-Som en liten bjørn. -Bra.
-Faen, så heit du er. -Slutt.
Jeg bare stikker den inn.
Slutt. Jeg er trøtt.
Da går jeg nå.
Eller skal jeg vente på deg?
-Nei, ingen fare. Mamma kommer snart. -Ok.
Vi kan møtes senere om du vil.
Om jeg ikke sovner over middagen.
Jeg er ganske sikker på at festvennene dine
har noe som holder deg våken hele natta.
Det er jævlig pubertalt.
Ingen har brukt stoff på hundre år eller noe.
Hvem skulle tatt seg av ungene i morgen?
Unnskyld meg. De har en pappa også.
Jeg kan ta ungene i morgen tidlig, så gå ut og kos deg.
Du trenger det.
Greit.
Kos deg.
-Ha det. -Ha det.
-Hallo! -Hei!
Hei!
Hallo.
-Min tur. -Jeg orker ikke mer.
Au!
Det høres flott ut. Bare dere to?
Ja, visst. Det er… Takk.
-Vi snakker om turen. -Ja vel.
Det blir kult. Martin og jeg, endeløse grusveier.
Vi har tatt slike turer siden vi var 20 eller noe.
Tjue eller noe?
Og nå er dere 21 eller noe?
Dere to…
-Skål. -Skål.
Jeg elsker motorsykkelturer.
Kjører du motorsykkel?
Om jeg kjører? Tuller du? Jeg elsker det.
Kult.
Det er den beste måten å se verden på,
om du spør meg.
-Enig. -Det er vidunderlig.
-Kløne. -Hva?
Mistet den.
Hva sa du?
Hva mistet du?
Hallo. Trenger du hjelp?
Nei, jeg klarer meg. Takk.
Det er flott.
Gjett hva jeg har.
-Hva? -Jeg trodde vi skulle feste.
-Nei… -Jo, kom igjen.
-Her? -Ja.
Nå?
-Hva skjer? -Nei, moro. Moro!
-Drar du? -Kommer straks tilbake. Jeg skal hente is.
-Navnefesten. -Nei, den siste festen var en barnedåp.
-Skål. -Herregud, jeg er så passé.
Slutt, elskling. Du ser fantastisk ut.
Festen slutter ikke i forstedene. Den er bare litt annerledes.
Han har rett. Jeg har aldri sett så mange swingers, så mye dop.
Det er et sirkus der ute.
Tuller du? Hvilken forstad bor du i?
Seriøst?
-Hvordan funker det for dere? -Vi tar det senere.
-Jeg vil vite det. -Senere…
Hei, folkens.
Apropos swingers og dop,
mamma har en gave til dere!
Folk har begynt å bruke MDMA for terapeutiske grunner.
Jeg har mange traumer å bearbeide,
og dere trenger tydeligvis å slappe av,
så skål for å være utdatert og mindre alvorlig.
Og for å møtes oftere?
Det skal vi.
Skål for at alle er mer åpne mot nye eventyr.
-Som jeg er. -Skål.
-Björn skal passe på ungene i morgen. -De passer på Björn.
-Gud, jeg elsker Björn. -Skål for Björn.
Skål for Björn.
Faen.
Etter alle PowerPoint-presentasjonene
trenger sjefen et ligg og litt avslapning, så…
Hva? Du kan ikke si det.
Det er politisk ukorrekt.
Men du kan knulle henne om du vet hva kvinner trenger.
Å, fy f… Nei.
Hva med deg, Björn? Hva trenger du?
-Jeg trenger en drink. Hva vil dere ha? -Jeg…
-Kan man få sex on the beach? -Sex on the beach…
To sex on the beach, takk.
Sex on the beach? Ja, takk.
Hei.
-Jeg kan ikke. -Ikke?
-Det ender dårlig. -Sikker?
Jeg er sikker.
Jeg er gift. Jeg er ikke en sånn fyr.
-Hva? -Glem det. Unnskyld.
Det ender dårlig.
Jeg bare erter. Jeg mente det ikke.
Nei, føttene dine flørter.
Men du skal vite at jeg suger pikken din når som helst.
Jeg mener når som helst. Si ifra.
Ok.
-Ok? -Ok. Takk.
Ett ord.
-Ok, skål. -Skål.
COOLIDGE-EFFEKTEN
Vi hadde en viktig gjest på gården.
President Calvin Coolidge var her.
Kona hans, Grace, spurte:
"Hvor ofte parer hanen seg?"
"Flere dusin ganger hver dag", svarte bonden.
"Ja vel", sa Grace.
"Si det til mannen min."
Så spurte presidenten:
"Er det med samme høne hver gang?"
"Nei", sa bonden.
"Det er en ny høne hver gang."
"Å", sa presidenten.
"Si det til kona mi."
Man må ta kontroll over sitt eget narrativ.
Se på meg og Teun. Vi tok tak i problemet vårt.
-Vi kastet ut skjermen. -Ut med skjermen!
-Inn med familieterapeuten. -Og dreieskiven.
Faen, det er ikke lett å leve.
Nei.
Du har faktisk et valg i livet.
Lev slik du vil.
Vårt er ikke Instagram-perfekt,
men det er i det minste vårt.
Eller hva?
-Dere er herlige. -Jeg mener det!
Jeg mener bare at en psykolog og meditasjon ikke alltid er løsningen.
Men knulling er fint.
Ikke alle er laget for barneyoga,
men les om konsekvensene av disse jævla skjermene.
-Bra. -Ja. Har dere lest Sherry Turkle?
-Sherry hvem? -Nei.
The conversation of… Hun har skrevet lenge om
hvordan for mye skjermtid påvirker barnas hjerne og empatiske evner.
Enig. Oliver blir nesten en zombie foran iPad-en sin.
Etter ti minutter, bare: "Jeg kjenner ingenting."
Nå kjenner jeg ingenting.
Dere er idolene mine.
Det er dere. Jeg elsker dere.
Björn og jeg trenger virkelig
keramikk og en parterapeut akkurat nå.
-Linda! -Hva? Herregud!
-Blast from the past. -Så lenge siden sist.
-Hallo. -Hallo.
-Ja. -Så lenge siden!
-Kan jeg sette meg? -Ja.
Så fint!
Jeg stinket som en pub.
Du falt ut av det stedet og landet horisontalt.
-De ringte politiet. -Nei.
-Jo. -De gjorde det.
Jeg måtte dikte opp en historie om at du var allergisk eller noe.
Og jeg sa: "Jeg skal prøve å få ham hjem."
Gjorde du det?
-Gjorde jeg det? -Nei!
-Jeg satte deg i en drosje. -Ja.
-Episk. -Vi så ikke hverandre på årevis.
Det var for flaut.
-Nå skjønner du hvorfor hun valgte Björn. -Det gjør du.
Men du er her nå. Skål!
-Skål. -Skål!
Skål for mange flaue minner.
Jeg må tilbake til festen. Sees vi senere?
Ja, så klart.
-Vi sees. -Ha det, Ben.
Det var artig å se deg.
-Fint å se dere. -Ha det.
Oi, for en…
Linda, slutt.
Det må være rart å se ham.
-Det var lenge siden. -Det føltes ikke slik.
Jeg har tre unger. Slutt.
Unnskyld.
-Kan du ikke le av det? -Du er så følsom.
"Jeg har tre barn!"
-Hei. -Hei.
Har du det bra?
Ja, jeg har det bra.
Du ser helt fantastisk ut.
Du også.
-Hvordan går det med familien? -Alle har det bra.
-Det er flott. -Og du?
Jeg har det kjempebra.
Vi fikk nummer to for et år siden.
Vi er separert…
Nei! Så trist.
Nei, rolig. Det er supert.
Det var det beste som kunne ha skjedd oss.
-Ok. -Ja.
Ja.
Kommer du til å flytte tilbake hit?
Ja, vi flytter tilbake hit.
-Ja. -Ja.
Ok.
Men du, vi sees kanskje senere.
Ja, eller vi kunne
ta en kopp kaffe sammen, om du vil?
-Hallo. Hei. -Hei.
-Ok. -Hallo.
-Der er du. -Jeg…
Oi!
PARBYGGINGSMØNSTER
Resultatene fra en studie
viste at præriemarkmus,
i likhet med rotter og høner,
motiveres til å knytte bånd med partneren under paringen
på grunn av økt dopaminnivå.
Men om man gir dem en dopaminblokker,
foretrakk de ikke lenger partneren de paret seg med.
Om de derimot ble gitt dopamin,
foretrakk de hvilken som helst partner.
Det minner meg om en ganske velkjent studie.
Den handler om t-skjorter kvinner får lukte på,
som er fulle av svette fra menn.
De foretrakk visse fremfor andre.
De t-skjortene
hadde en genvariant
som var veldig annerledes enn kvinnens egen variant
når det gjelder immunforsvaret.
Det er viktig.
Kvinner som hadde en partner med samme slags genvariant,
de andre var ulike,
men dette var samme varianter som de selv hadde…
De kvinnene ble oftere bedratt av partnerne sine.
De opplevde mer utroskap.
Jeg synes det er fascinerende.
Vi utførte en studie med 552 mannlige tvillinger i forhold.
Vi oppdaget at de som har mer enn én genvariant
i tilknytningssystemet,
de hadde problemer med
å knytte bånd med partnerne sine.
Men når det gjelder kvinner,
siden de mangler de allelene i tilknytningssystemet,
studerte vi i stedet DRD4-genet,
eller allelen, også kjent som det kick-søkende dopamingenet.
Vi oppdaget at de med denne varianten
også hadde flere tilfeller av engangsligg
og fantasier om utroskap.
Begge de systemene ser ut til å bidra til utroskapsmønstre.
Björn! De kommer om et par timer.
Kan du bli med?
Ja, og det fører til et svært viktig spørsmål.
Er monogami basert på arv eller miljø?
Teresa, sitter du her?
-Vil du ha mer vin? -Ja, takk.
-Björn, kan du dekke bordet? -Ikke nå.
Jeg må servere vin til hedersgjesten.
Ja.
Hvor er pappa?
Du vet hvordan han er.
Han ligger på sofaen og ser på mens vi gjør grovarbeidet.
Vi må unnskylde Jon.
Det er for mye for ham med så mange folk.
Det er nydelig, Frida.
Du gjør mamma stolt ved å følge tradisjonen.
Hvilken tradisjon?
Husker du det ikke?
Nei, selvsagt ikke. Dere var så små da.
Men jeg måtte gjøre svigermor glad
og slite med den hersens franske anden hver jul.
-Mamma, vi hadde aldri and i Norge. -Nei.
Ikke vær latterlig, Joanna. Jeg vet hva jeg gjorde.
Hvorfor sier du det?
Ta det rolig. Vi husker bare ikke anden.
Det er greit.
-Det er greit. -Det høres fantastisk ut, Teresa.
Jeg husker noe om en and det året faren din døde.
-Akkurat. -Nettopp.
Har noen dødd?
Ja.
Denne er veldig god, Frida.
-Vi to skal prøve den. -Ja, det skal vi.
Marianne, vil du ha et glass?
Men Teresa, du har rett.
Det var den julen da hele den franske siden av familien kom.
Ja, det stemmer,
og det var ikke den eneste gangen, bare så dere vet det.
Greit, mamma. Samme det.
Men du, jeg tror jeg hørte Louie skrike.
-Kan du se til barna? -Så klart.
Takk.
Forresten var det jeg som lagde anden.
Nå har jeg gjort det igjen. Voilà!
-Bravo. -Middagen serveres om to timer. Greit?
Oi.
-Skål. -Skål.
-Og god jul! -God jul!
Ja, og til slutt gjennomførte vi en studie på en gruppe kvinner.
Vi ga halvparten en nesespray med kosehormonet, oxytocin.
Den andre halvparten
fikk en placebospray,
det vil si en virkningsløs spray.
Det viste seg at kvinnene som fikk oxytocin-sprayen
var mer tilbøyelige til å knytte bånd
enn de som ikke fikk den.
Kort sagt vil jeg hevde at menneskelig monogami
og utroskap,
akkurat som med markmusene,
i stor del er avhengig av våre genetiske egenskaper.
Ja, en liten hormonjustering kan forandre mye i verden,
både på mikro- og makronivået.
Jeg trodde virkelig at vi skulle kunne jobbe oss igjennom dette.
Men må det være så definitivt?
Jeg håper virkelig ikke det.
Hva i helvete var det?
Der er du, din jævla fitte!
Faen ta deg!
Og du, din jævla…
Dine ekle venninner… Vet du hva? Brenn i helvete!
Jævla fitter. Jeg hater dere!
Faen ta dere!
Jeg vil ikke ha denne bilen!
Jeg vil ikke ha den leiligheten!
Jeg vil ikke ha noe av deg!
Skjønner du?
Skjønner du hva du har gjort?
Tenkte du på ungene?
Tenkte du overhodet på ungene
da du spredte beina som en jævla madrass i hele byen?
Faen ta deg! Dra hjem til Norge. Gjør meg den tjenesten.
Er du sinnssyk?
Hva feiler det deg, din jævla psyko?
Tror du ikke jeg vet om de jævla tekstmeldingene dine?
Tror du jeg er en jævla idiot?
Tror du ikke jeg vet hva du har gjort? Jeg vet alt, din jævla hykler!
Du er like delaktig!
Det er like mye din skyld!
Ikke prøv å få dette til å handle om ungene.
Det handler om deg, din jævla pikk,
om hvor satans egoistisk du er!
Du er opp ditt eget jævla rævhøl, det er det du er.
Ja, jeg lå med ham.
Hvem faen bryr seg?
Hvem faen bryr seg om det?
Det var deg jeg ville være med!
Men du ignorerte familien vår.
Du ignorerte meg!
Fordi du er en jævla kukskalle!
Så faen ta deg!
Dra til helvete!
ØL RESTAURANT
Dette er ikke så lurt.
Dette vil ikke se bra ut om du vil gå videre med foreldrerettgreia.
Du må ta deg sammen. Få kontroll på livet ditt.
Ikke faen.
Jeg driter i hvordan det ser ut.
Hun har ødelagt alt. Hele livet mitt.
-Jeg hater henne. -Nei, det tror jeg ikke.
Uansett, du kan ikke gå rundt og sture hele tiden.
-Jo, det kan jeg. -Nei.
-Jo. Jeg jo sitter her. -Nei, det kan du ikke.
-Det er lett å sture. -Det har gått måneder…
Hei. Står til?
-Hei. -Lenge siden sist.
-Fint å se deg. Hvordan går det? -Bra.
Det er det samme.
Jeg sluttet å drikke,
men det ble så kjedelig at jeg begynte igjen.
Men Oliver og Linda har det bra.
Vi er fortsatt separert,
men hun er enkel å ha med å gjøre, så…
-Ja. -Ja. Og dere?
-Ja, det er… -Vel…
Vi feirer at Björn ble kvitt bilen sin i dag.
-Solgte du den? -Hva?
Nei, jeg solgte den ikke, jeg
tok nøklene og kjørte den inn i et hus i gata der vi bor.
-Er det sant? -Ja, akkurat nå.
Oi. La oss skåle for det. Unnskyld meg?
Tre Golden Slammers, takk?
-Så nå har hun ikke bil. -Det er en ting.
Ja, så nå er jeg pappa annenhver uke hjemme med ungene,
og annenhver uke sover jeg på Martins sofa.
-Så dere driver med birdnesting? -Det var det hun ville.
Bird nest?
Ja, vel…
Ungene blir, foreldrene flytter inn og ut.
Å, ja. Folk gjorde ikke det da jeg separerte meg.
Linda og jeg gjorde det i begynnelsen.
Kanskje det er bra for ungene, men det er helt grusomt. Grusomt!
Ja, utrolig vanskelig.
-Men ser du etter leilighet? -Ja.
Jo, så klart.
Jeg vil ikke bo i samme hus som den jævla megga.
Jeg lover at jeg skal finne noe.
Søsteren min flytter inn med kjæresten og må leie ut leiligheten.
-Ja vel? -Den er liten, i byen.
Veldig fin, vanlig. Billig. Skal jeg sjekke?
Ja.
-Jeg sjekker. -Absolutt.
-Greit. -Kult.
-Skål, da. -Skål.
Samme det.
Ok, vennen.
-Mamma, henter du meg i dag? -Nei, det er pappas tur.
Husker du det?
Men jeg kommer til å savne deg.
Å, vennen.
Jeg kommer til å savne deg også. Ok?
Jeg kommer til å savne deg også.
Vet du hva?
Det er bra at du savner meg.
Det er bra.
Ellers hadde det ikke vært så fint å se hverandre igjen.
Nei.
Så det er bra at du savner meg.
Ok.
Ok?
Se hva jeg har. Her.
Ta-da!
Alltid ha en sjokolade i jakkelomma.
Ja.
Mamma elsker deg.
Ok?
Skal vi gå inn?
Ja, kom igjen.
Han ser ikke hvordan det påvirker dem.
Han vil straffe meg, men det er barna han sårer.
Og han mener alvor om at vi skal gå til retten.
Han bryr seg ikke om barna må evalueres av psykiater.
Jeg kan ikke forestille meg hvor traumatisk det blir for dem.
Det må være vanskelig for deg.
Jeg vet at det var jeg som…
At det var jeg som begynte.
Det må jeg leve med.
Men jeg håpet at han…
At han skulle våkne…
Slik at vi kunne
jobbe med problemene våre
og alt kunne bli bra igjen.
Så du følte at han ikke var kommunikativ og oppmerksom
selv før dere ble separert? At han unngikk ansvar?
-Stemmer det? -Han ville ikke ta tak i noe.
Hva skjedde om han ikke tok tak i ting?
Det føles som om du er redd for
at noe kunne skje om han ikke handlet.
Jeg vet ikke om noe kunne skje,
eller om problemet var at ingenting skjedde.
At vi stagnerte og…
Ja, at vi var over.
Du var redd for å miste ham.
Jeg følte at jeg allerede hadde mistet
både han og meg.
Så jeg håpet at han ville
se det.
Eller se meg, liksom.
Og jobbe med oss i stedet for å rømme.
På en måte rømte du først.
Frida, la oss separere tingene litt.
Det var ikke del av personligheten hans
å ta tak i ting på samme måte som deg, selv før dere ble separert.
Det var sånn han var da, og det er sånn han er nå.
Det kan du ikke gjøre noe med. Bare han kan forandre det, om han vil.
Det er ikke din jobb. Det er ikke ditt ansvar.
Du har ingen kontroll over det.
Det samme gjelder deg.
Nå er dere separert,
og han vil ikke ha kontakt.
Du må godta det
og lære å takle situasjonen, i stedet for å vente på at han skal forandre seg
eller alltid krangle med ham.
Dette handler ikke om at noen elsker eller ikke.
Det er den han er.
Han er veldig ulik deg.
Ok, kom hit.
Du kan danse mer hjemme.
Og bytt… Nei, du kan ikke holde apen.
-Jo. -Nei, Lou… Ikke gjør det.
Det blir bare dumt.
Bra, la meg se. Kom igjen.
-Slutt. -Au, pappa. Det var vondt!
-Greit, unnskyld. -Nei, jeg vil til mamma!
-Men… -Nei, ikke rør meg!
-Jeg må røre deg. -Ikke rør meg! Nei!
Vennen, Louie…
-Jeg vil ikke! -Nei, men Anna henter Leo.
Vi må skynde oss hjem til dem. Vi kan ikke…
Jeg gjør faen meg mitt beste. Kan du ikke la være?
-Vær så snill? -Jeg vil ikke!
Hallo, Björn.
Ja? Hei.
Sånn. Vi lar den være slik.
Vi gikk en lang tur i dag, så hun er nok litt sliten.
Ok.
Sånn skal den være.
Da går vi. Du får fryse.
Kan vi… Vi går.
Ikke glem ryggsekken.
Nei.
Her er… Den er min, for faen.
Takk for i dag.
Vi sees i morgen.
-Sees i morgen. -Takk.
Takk.
Takk for at du er her.
Jeg var nervøs, men det er bare møbler.
Det går bra. Han har nok vært snill.
Du eier jo halvparten.
Hva skal jeg si til ungene?
Hva faen sier man?
Jeg vet ikke.
Jeg prøver virkelig.
-Jeg prøver å gjøre alt rett. -Jeg vet det.
Det er vår jævla plikt overfor barna.
Han bare pisser på meg så fort han får sjansen.
Fordi han er en jævla pikk.
Jeg vet ikke hvorfor han gjør dette.
Jeg skal lage kaffe til deg. Jeg tror du trenger kaffe.
Men han har tatt vannkokeren min.
Jeg kan ikke engang lage en jævla kaffekopp.
Og jeg fikk den.
Jeg fikk den av moren hans i bursdagsgave. Skjønner du?
Da koker jeg vann i en kjele på ovnen.
Hei.
Du trenger ikke å skape et perfekt hjem. Perfekte hjem finnes ikke,
og ungene vil tilpasse seg.
Kjøp en luftmadrass.
Bygg en hytte.
Det går bra.
Mamma, kom og hopp!
Mamma, kom!
Nei, jeg tror ikke jeg får lov. Senga går i stykker.
-Nei. -Slutt.
-Les skiltet. De vil at du skal hoppe. -Kom, da.
Kom, den går ikke i stykker.
-Kom hit. -Kom igjen.
Kom igjen.
Opp med deg. Du klarer det.
Den går ikke i stykker.
-Vi lover. -Kom hit.
Hun passer godt inn med resten av ungene
og går overens med de fleste.
Hun er populær og utstråler en herlig energi.
Vi ser ingen problemer med Louie. Ingen i det hele tatt.
Det er flott å høre.
Vi er,
eller jeg er alltid bekymret for at hun ikke
uttrykker seg ordentlig
eller kommuniserer med andre.
Det er en lettelse å høre.
Som dere vet valgte Frida å splitte familien vår nylig,
og det har vært vanskelig.
Barna er veldig triste, traumatiserte.
Det er ikke hæla i taket hjemme, men…
Det er sånt som skjer når en person i en familie
velger å tenke på sine egne behov, ikke sant?
Selvsagt er vi vant til denne typen situasjoner.
De fleste barna her lever i moderne familiekonstellasjoner.
Det betyr ikke nødvendigvis traumer for barna.
Så lenge foreldrene kan samarbeide.
Som Mona sa,
Louie har det fint og uttrykker seg bra.
Så lenge barna er utadvendte,
er det et godt tegn.
Det er når de blir stille, vi bekymrer oss.
Å utagere er både normalt og sunt.
Hvis Louie blir lei seg eller sint i denne perioden,
er det helt greit.
Som Bo sa, er vi alle enige om
at hun klarer seg flott.
Takk.
Ja, og si ifra om noe forandrer seg
eller om det er noe vi bør fokusere på.
Jeg vil ikke kommunisere med denne personen, så om vi kunne…
Om vi kan holde kontakt med dere hver for oss, hadde det vært topp.
-Absolutt. -Selvsagt.
Vi sier ifra om det er noe.
Dere kan alltids ta tak i oss om…
Om dere har noen tanker eller bekymringer.
Topp. Ha det.
-Takk. -Takk, Mona.
-Ha det. -Ha det.
Björn?
Björn. Vent, er du snill.
Kan vi snakke om dette?
Kan vi ikke snakke?
Björn, kan vi ikke slutte med foreldrerettgreia?
Du skulle ha tenkt på det før du ødela familien vår.
Nei, jeg slutter ikke med "foreldrerettsgreia."
Björn, vi er sammen om dette.
Vil du utsette barna for jævla psykologtester
bare for å bevise at du har rett?
Jeg ber om unnskyldning.
Jeg gjør det.
På ordentlig.
-Jeg er lei meg for… alt. -Ok.
-Jeg er det. -Ja…
Men ikke gjør dette mot ungene.
-De får varige men. -Gjør jeg dette mot barna?
Du trodde psykologene var svaret på alt.
Det var du som ga dem varige men da du forlot oss.
Det var du som ville ha skilsmisse.
Dette handler ikke om dine jævla behov,
eller om ungenes behov. Det handler om mine rettigheter.
Jeg gjør krav på dem, du er ikke en passende mor for mine barn.
Du er helt uansvarlig.
Du ødelegger ungenes liv,
drømmene deres,
fremtiden deres,
så nå gjør vi dette på min måte!
Skjerp deg!
Björn, faen heller!
Ingen av oss var lykkelige!
Vi hadde en krise
og du innrømte det ikke.
Du kunne ikke snakke om det.
Det vet du er pisspreik.
Du trenger ikke å snakke alt i hjel.
Noen ting ordner seg selv.
Du ville ha skilsmisse, men du får det ikke som du vil lenger.
Nok er nok!
Så du meg drømme om en jævla backpackingtur i Asia?
Nei, for jeg var opptatt med livet vårt, Björn!
Jeg ville være i livet vårt, Björn! Fatter du det?
Jeg foreslo ikke bare terapi. Jeg var åpen for alt.
En pause, en trekant, hva som helst!
Men du brydde deg ikke!
Men vet du hva? Vi var ulykkelige!
Begge to. Vi var så jævla ulykkelige.
Du gjorde ikke noe med det.
Du gjorde ingenting!
Det er sikkert din forklaring, Frida.
Men hvis du vil høre min, er den litt annerledes.
Du ville være alene, og nå får du smake det.
Du tar ikke ungene mine! De skal bo hos meg!
Men vi er foreldrene deres, begge to.
De trenger oss begge.
Vi må jo…
Vi må kommunisere. Dette er ikke kommunikasjon!
Akkurat. Jeg vil ikke kommunisere med deg!
Er du dum?
Jeg vil ikke kommunisere med deg.
Og det blir ingen hippiejul. Slik blir det i år:
Jeg tar ungene til foreldrene mine, så kan du ha dem på nyttårsaften.
Slutt på diskusjonen.
Hallo, og velkommen.
Kommer du ikke opp?
Barna må få julegavene sine.
Jeg trodde vi kunne ta en kaffe.
Ja.
Hei, elsklingene mine.
Hei, mamma.
Så fine dere er!
Vi skal til bestemor.
-Og vi skal få en overraskelse. -Jeg vet det.
Det blir kjempegøy!
Her har dere flere overraskelser.
Litt godteri til reisen.
Og Leo, bamsen din. Her.
Ha verdens beste jul.
Ring meg om det er noe.
Eller hvis dere har lyst.
-Hva skal du gjøre? -Skal du ikke feire?
Jo, så klart.
Jeg har mange prøver å rette.
Etter det drar jeg nok til tante Joanna.
Men først må jeg ringe julenissen
så han har bestemors adresse.
Jeg tror vi må dra nå.
Men la oss si ha det.
Dere får ikke dra uten å gi mamma et kyss. Kom hit.
Elsker deg, vennen. Ok?
Gi meg en klem.
Jeg elsker deg. Jeg elsker deg masse.
-Ok? -Ha det, mamma.
-Ha det.
-Jeg elsker deg. -Jeg elsker deg. Ha det.
-Ha det. -Ha det.
-Nå er den en slange og nå en elefant! -Nå er du ferdigtryllet, lille Louie.
-Ta av deg kostymet. -Jeg vil ikke.
Det har vært en koselig julaften, men det blir for varmt.
Jeg vil vise det til mamma!
Du kan vise det til mamma når du ser henne.
Jeg vil til mamma!
Jeg vil også til mamma.
Kom hit, vennen.
Akkurat som mamma. Sitt her.
Så, så.
Kom hit.
SEPARASJONSTRAUME
Separasjonsangst,
eller depresjon.
Det ligner på narkotikaabstinens.
Du har til og med svekket immunforsvar.
Om du var en mann, hadde jeg anbefalt et glass vin eller to.
Men kvinnekroppens dopaminsystem
utløses ikke av alkohol på samme måte.
Jeg kan gi deg en oxytocinsprøyte
for å få i gang din egen dopaminflyt.
Eller antidepressiva.
Jeg tror du må gå gjennom dette.
Prøv å se fremover.
Gjør ting du blir glad av.
Nei. Jeg skal ikke bruke Tinder. Det gjør jeg ikke.
Jeg vil heller dø enn å utsette meg for…
Så jævla pretensiøst!
Det er en ekkel, avhumaniserende måte å sosialisere på.
Jeg mener, hvorfor…
Hvorfor har vi ikke en sånn SCRUFF-app?
Bare for sex, uten å måtte snakke og kjede seg
før man går til sengs.
Er ikke det flott?
Ja, jeg er ferdig med kjærlighet.
Det skjer i alle fall ikke
om jeg delte GPS-koordinatene mine på en jævla app.
Girl, det er 2021.
Det er slik Tinder funker.
Tenk deg at du er på en buffet og du er utsultet.
Nå kan du velge de beste stykkene.
Du kan få akkurat det du vil ha.
Men hvem vil ha meg?
Det kommer et punkt når man må gå videre.
Jeg gikk i terapi og så innover.
Så nå har jeg…
Det er over. Det kapittelet er ferdig.
-Bra gjort. -Ja.
-Det skjedde fort. -Ja.
Bare et halvt år. Du er fantastisk!
Hva?
Vi har bare ett liv.
Jeg kunne ikke bruke mer tid på å finne ut hvorfor det ikke gikk.
Det gikk ikke. Og det er komplisert.
Nå er det over.
Vi har rutiner og det fungerer.
Ikke noe drama.
På tide å leve litt.
Skulle ønske jeg kunne si det samme.
Er det ille?
Ja, men…
Jeg var utro, så jeg ba om det.
Det handler vanligvis om noe annet, ikke sant?
Tro meg, jeg vet det.
-Sa jeg det ikke? -Nei.
Eksen min møtte en annen, og så…
Det tvang meg til å…
…lure på om jeg kunne ha gjort noe annerledes.
Det er to av dere i et forhold.
Sånn kan man også se på det.
Er du lei deg for at det ikke funket?
Ja, jeg er det.
Jeg kunne ha gjort mye annerledes.
Jeg kunne ha vært flinkere
til å kommunisere og adressere hva som var galt.
I stedet for å utsette oss for det jeg gjorde.
Jeg tror følelsen av svik er det vanskeligste.
Hvis dere ikke kan diskutere det, da…
For oss ble det en åpning til en samtale om at kanskje
vi fikk det bedre hver for oss.
Ja.
Jeg tror ikke forholdet vårt hadde tålt den slags ærlighet.
Det er derfor det er slutt.
Det er ikke den slags forhold du vil ha.
Hva slags forhold vil du ha?
Ok, ha det.
Ha det.
-Kan jeg ta av denne? -Ja.
Jeg gjør det.
Hva faen.
Vent.
-Det går bra. -Unnskyld.
-Nei. -Så irriterende.
-Faen. -Det gjør ingenting.
Nei, men hva faen.
Beklager virkelig.
Det går bra.
Jeg er kjempelei for det. Jeg er kjempekåt.
Det har aldri skjedd før. Aldri.
Nei, jeg skjønner.
Vi går også gjennom en skilsmisse.
Jeg skjønner.
Jaha. Vanskelig?
Nei, det er ikke så vanskelig i det hele tatt.
Nei?
Jeg visste i bryllupet at det ikke ville vare evig.
Men dere har unger.
Ja, det har vi.
Man har ulike forhold for ulike behov.
Han ga meg en datter. Jeg er glad for det.
Du, ikke stress om dette.
Det er ingenting. Jeg har sett det flere ganger.
Ta en blå pille om du trenger det.
-Ikke sant? -Ja.
-Det trenger ikke å være så komplisert. -Nei, sant.
Men du…
En annen gang?
Utrolig gjerne.
Ha det bra.
Ha det.
OVERLEVELSE
Mistet du livslysten?
Ja, men jeg overlevde.
Jeg prøvde å finne en ny.
Jeg ville ikke leve alene.
Dette er ikke den beste tiden i livet mitt.
-Nei, virkelig ikke. -Men jeg har holdt meg unna dop.
Det er…
Jeg vet bare ikke hvordan jeg skal komme over det.
Hva skjer?
Vel…
Jeg ble med på en vitenskapelig studie.
Forskerne kalte det en påtvunget svømmetest.
-Du ser det bak oss. -Dette er interessant.
Markmus som har gått gjennom en separasjon,
synker bare.
-Rett ned. -De bare synker.
Svømmer de ikke?
Nei, de bare sank.
De andre, de som er i et forhold, de svømmer for harde livet.
De bare fortsetter.
Svømmer videre.
De har noe å leve for.
Konklusjonen er at forhold holder oss i live.
Det er derfor vi søker oss til tosomheten.
Om og om igjen.
Björn!
Hei!
Men…
-Hva skjer? -Hei.
-Står til?
Bra, takk. Fint å se deg.
Oi. Lenge siden sist.
Helt klart. Hva…
Men hva gjør dere her?
Vi møter rektor.
Oliver trives ikke på gamleskolen, han bytter kanskje hit.
Å ja, så fint da.
Leos teatergruppe har forestilling…
-Virkelig? -Kult.
Ja.
-Det var artig å se deg. -I like måte.
Jeg hørte om foreldrerettgreia.
Flott at det er løst.
Ja.
Jeg er i terapi nå.
-Oi. -Ja.
Så det er bra.
Virkelig bra.
Å slippe all den angsten og bitterheten…
-Ja. -Dritbra.
Jeg tror man må bestemme seg på et vis.
Om hva man vil, og… Det finnes ikke rett og galt, men…
-Nei. -Bare bestemme seg.
Hva? Er dere…
Er dere sammen igjen? Unnskyld, jeg prøver å…
Vi flytter ikke sammen igjen…
Nei, aldri.
Vi prøver noe nytt.
Vi har hverandre, men med mer frihet.
Ok, bra for dere.
Vi dater andre, men sammen.
Ja.
Oi. Bra. Gratulerer.
-Takk. -Er…
Vi må gå, men det var kjempefint å se deg.
Takk, det samme. Lykke til.
-Vi sees. -Ja, det gjør vi.
-Hils. -Det skal jeg.
På tide å kalle inn dyrene.
Hvem er du?
Jeg er en hane. Hør min sang. Kykkeliky!
Jeg er en høne. Jeg legger egg du kan spise.
Fire markmus.
-Hvem er du? -Jeg er en enhjørning.
Er det ikke for mye?
Er det ikke for mange av oss?
Vi kan fjerne én.
Ta vare på dyrene, naturen og hverandre.
-Kan du holde denne? -Ja.
-Min også? -Ja.
-Har du Leos jakke? -Jeg har jakken, men ingen bamse.
Hei, Christine! Hvordan går det? Hei, fint å se deg.
Hvordan går det? Hallo!
Du vet. Hvordan har dere det?
Vi?
Vel, nei… Å, du mener…
Vi har det fint.
Skilt, lykkelig, fint.
Fint å være her.
Jeg skulle hente ungen min, så jeg…
-Gjør det. -Vi sees.
-Ja. -Eller…
Seriøst.
Naboen?
Ja, men det var…
-Det var bekvemt, ok? -Jaså.
Pappa, vi lagde kake. Kan du spise kake med oss?
Ja, vennen…
Vær så snill, pappa?
Kom igjen, pappa.
Best dere spør om det er greit for mamma.
Vær så snill, mamma. Du er verdens beste mamma.
-Vær så snill, mamma? -Kjøleskapet er tomt.
Kan ikke pappa spise kake med oss?
Vi skal ha rester…
Men hvis det er greit å spise kake til middag…
Er kjøleskapet tomt?
Ja.
Jeg prøver å slappe av med alle "må".
Ja.
Ben kommer.
Jaså.
Hvis du vil ta med Christine,
gjør det.
Det er ok.
-Da gjør vi det. Kake til middag. -Ja!
Ja, det er forvirrende,
men hjernens arkitektur
kan gi oss ledetråder om forholdsproblemene våre
gjennom tre relaterte hjernesystemer
som har utviklet seg for paring, reproduksjon og foreldreskap.
-Skal vi ødelegge perfeksjonen? -Ja!
Ja.
Men disse systemene er ikke alltid direkte sammenbundet.
Det er mulig å elske en person,
forelske seg i en annen,
og være seksuelt tiltrukket av en tredje,
samtidig.
Det kan være en nevrologisk forklaring
på hvorfor augustinske forholdsnormer
ikke virker for alle.
Til tross for alle våre ulikheter,
speiler vi oss fortsatt i gamle normer og standarder,
kanskje i et forsøk på å finne orden i kjærlighetens kaos.
Slik kan vi jo spise kaken, og fortsatt ha den.
-Hva gjør du mot kjæledyret vårt? -Jeg gjør dette.
Hva gjør du?
Jeg forstår ikke hvorfor vi ikke kan bo sammen, alle sammen.
Jeg trenger mitt eget sted, akkurat som dere unger har egne rom.
Vi voksne har ikke det, ikke sant?
Jo, men jeg synes det er bedre slik,
for jeg hater å flytte frem og tilbake.
Det var de som gjorde det slutt,
så det er bare rettferdig at de flytter frem og tilbake.
Men jeg liker å ha to hjem.
Tror du de blir sammen igjen snart,
som normale foreldre?
Men Leo,
dette er også normalt.
Halve klassen din har skilte foreldre.
De snakker bare ikke om det.
Og…
Jeg tror de er sammen noen ganger.
Fysisk, mener jeg.
Men Ben og Christine,
blir de ikke lei seg?
Nei, før Ben og Christine ble sammen med dem, tror jeg.
Men jeg vet ikke.
På taket? Det er for farlig. Kom ned.
Ok, mine småaper…
Hva fniser dere av?
Voksne, det er dere som er aper.
Er vi? Ja vel.
Det stemmer sikkert, men nå skal vi være frosker.
Ok? Kom igjen.
Nå begynner vi. Klare?
Vi synger "Småfroskene".
Små frosker, små frosker Er morsomme å se
Men ører har de ikke Og ingen hale der
Ko-ak-ak-ak, ko-ak-ak-ak Ko-ak-ak-ak-ak-ak
Så spørsmålet er…
Er vi mennesker biologiske skapninger
som lever i henhold til våre forhåndsprogrammerte gener,
eller er det den frie viljen som styrer alt
når vi tar avstikkere fra den monogame normen?
Ja.
Nei, eller ja,
eller kanskje begge deler.
Vi er både biologiske og intellektuelle skapninger,
preget av alt, fra religion til arv og miljø.
Uansett seksuell, religiøs og politisk orientering,
er vi mennesker, tross alt,
en fantastisk blanding av biologi og intellekt.
Det er bare menneskelig.
Men spørsmålet gjenstår:
Hvordan vil du leve livet ditt?
Det var alt denne uken.
Neste uke på Senkveld Diorama,
fortsetter vi å studere menneskelig atferd
fra ulike perspektiver.
Neste gang skal vi undersøke vold.
Er vold biologisk eller lært?
Dere er velkomne til å se på.
Vi sees, håper jeg.
TEKST: MARTE FAGERVIK