Stängningsdags, mina herrar.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Varje djur har en unik hudkarta,
där läderhuden sitter fast vid musklerna och benen därunder.
Man kan inte flå en gris på samma sätt som en människa.
Men skickligheten ligger inte i att avlägsna huden,
utan att sätta ihop den igen.
Det är då den blir…
…en konstform.
Hallå! Vad håller du på med?
Herregud.
Gör inte det här svårt.
Vadå?
Låt mig vara i fred.
Jag har inga pengar. Ingenting.
Var gång jag kommer hit är det skräp här. Vem skräpar ner en kyrkogård?
Vet du att det här är hon?
Det låter väl dumt, men jag vill vara en timme med henne.
Ta en kopp te och prata lite. Bara säga hej.
Det är inte fånigt.
En teori, Jess. Baserad på Sherlocks trollbok.
Alice hade nog samma gåva som du. Hon kanske var en Ipsissimus.
Sherlock och Watson utnyttjade hennes krafter,
liksom Watson utnyttjar dina.
Lyssna: "Vi fick binda A igen ikväll."
"Delirium och fasa har henne i sitt våld."
"Vägrar delta i experimenten imorgon."
"Åderlåtningen måste ske likväl."
Inte konstigt om hon blev galen.
Tänk om Sherlock och Watson är ansvariga för hennes död?
De kanske dödade henne?
De jävlarna.
-Vi måste prata med Watson. -Nej.
Den vi måste prata med är Sherlock Holmes.
Han är nyckeln till det här. Revan, mamma, alltihop.
Watson vill prata med oss om ett jobb. Då har vi chansen.
Du är inte ensam, Beatrice.
Kom ihåg det.
Du är olik alla andra jag träffat.
Vad menar du?
Det är…nåt visst med dig.
-En lukt? -Nej. Liksom en kvalitet.
Jag vet inte vad det är…
men jag gillar det.
Säg till när du kommer på det.
Jag lovar.
Och jag menar inte att inte du luktar.
Jag sa bara att det inte var det.
Jag hade faktiskt tänkt kyssa dig, men inte nu längre.
Då måste väl jag kyssa dig.
Jag menar allvar, du är inte ensam.
Bäst att jag går.
Jag måste gå på en grej.
Tänker du bara försvinna igen?
-Nu? -Beatrice, jag…
Komma när det passar?
-Så är det inte. -Jo, precis så.
Jag trodde att du inte skulle…
-Glöm det. -Jag är tillbaka ikväll.
Här på bron, kl. 22.00.
Det spelar ingen roll. Ha en bra dag.
Jag är ingen klåpare. Jag lovar att komma.
Det funkar. Jag kom ut.
-Tack. -Nöjet är på min sida.
En grupp människor sa att jag var en Ipsissimus.
Vissa kallar oss det.
Du är också en.
Det är så våra sinnen kan mötas.
En Ipsissimus vandrar en ensam väg.
Många vill utnyttja din gåva.
Även dem du ser som vänner kan behandla dig annorlunda.
Man kan känna sig som ett missfoster.
Absolut.
Därför hatar jag mig själv för det jag tänker be dig om.
Av vad du berättade tror jag att dessa monster
ser en glimt av Revan när de får sin kraft.
Om du kan gräva djupare
-i deras tankar… -Nej.
…kanske du ser platsen.
Tandfén kom in i mitt huvud, i mitt förflutna… Nej.
Beklagar, men jag måste be dig att göra mer.
Nämn inte mamma. Nämn inte Mycroft.
Säg inget du inte måste säga. Förstår du?
Mordet ägde rum i en gränd bredvid en pub,
Saggar's Arms i Harrow.
Enligt många vittnen
var angriparen en man, David Oliver.
Han skar bort ansiktet på offret, en Paul Cambridge.
Varför griper inte polisen Oliver?
Han hittades död för tio dar sen.
Även hans ansikte var avflått från skallen.
Så mördaren hittades mördad tio dagar för mordet?
Ja. Det är oroande och ologiskt.
-De har förstås bett om vår hjälp. -Självklart.
Olikt andra fall har man inte överlämnat fallet till oss.
Utredare är en kommissarie Lestrade från Scotland Yard.
Han hade hand om utredningen från början
och verkar ovillig att släppa den ifrån sig.
Så varför behövs vi?
Lestrade har bett om Jessicas hjälp ifall han behöver hennes gåvor.
Det var allt. Rapportera tillbaka när ni har nåt.
Ursäkta, väntar ni på att jag ska säga "snälla"?
Det känns som ett passande tillfälle för oss
att träffa din kompanjon.
Vi gör ju så mycket jobb åt er.
Han är upptagen.
På vilket sätt då?
Han jobbar i sitt rum och vill inte bli störd.
Sherlock Holmes.
-Så heter han, va? -Han är upptagen!
Stanna!
Gå inte…
Varför ljög du?
Ut härifrån.
Du visste att jag skulle leta efter honom annars.
Ut härifrån!
-Du vet inte var han är. -Håll er borta från honom!
Jag ska hitta honom och ta reda på allt.
Allt du har dolt från oss.
Jag har er och era vänner i min hand.
Här.
Om ni närmar er Sherlock, krossar jag er varenda en.
Mr Lestrade?
John Watson skickade oss.
Du.
Är du flickan med…
…gåvorna?
Ni två kan gå.
Vi går dit hon går.
Håll dem ur vägen.
När blev du så stursk?
Jag ogillar honom.
Vad tycker du?
Jag gillar ingen.
Inte er heller, egentligen.
Vad vill du att jag gör? Har du nån ledtråd, eller?
Låt oss klargöra en sak.
Du är här bara för en sak.
Nån berättade att du har en störning som kan vara till min hjälp.
Jag gillar inte folk som du.
Folk som varit i beröring med mörk magi.
När du har tjänat ditt syfte
skickar jag dig tillbaka till den oheliga håla du kom ifrån.
Vad gör vi nu?
Tar en titt på brottsplatsen?
-Kan vi göra det? -Vad tusan är det här?
Tror ni folk vill komma in på puben med er utanför?
Lugn.
Försvinn härifrån!
Sätt lite fart. Jag har en rörelse att driva.
Hallå där!
Okej.
Vad oroar dig, kära du?
Jag mår illa och har huvudvärk och värk där nere.
Jag är nog med barn.
Jess? Hur är det?
Det är han. Det är mördaren.
Men han är inte…
Han är en flicka. Hon är mördaren.
Här är det. Den här puben.
Tre män tog henne till övervåningen.
Mannen utanför var en av dem.
Fast…det var inte han. Det var hon.
Hon använder deras ansikten och blir dem.
För att hämnas på dem.
-Det är hennes kraft. -En demon bland oss.
Hon måste hittas och straffas.
Jag sa åt er att sticka. Vill ni få mig i konkurs?
Vi tror att de två mordoffren drack på den här puben.
Dave Oliver och Paul Cambridge.
Ja. De var stamkunder. Vänner till mig. Bra folk.
Minns ni om de tog upp en flicka på ett rum med en tredje man?
Sånt händer inte här.
Lögn. De betalade er för rummet.
Aldrig i livet. Jag är en familjefar.
Det här är mitt hem. Frun och barnen bor däruppe.
Det här är en respektabel pub.
Om hon smög upp med nån, är hon säkert hora.
Det är hon inte.
Hon är sömmerska eller väverska. Hon hade nålmärken på händerna.
Det finns en sån flicka som brukar komma hit.
Hennes far äger butiken med uppstoppade djur på hörnan.
George, om du råkar i såna här svårigheter igen,
kan vi hitta andra sätt att betala hyran på.
Stick iväg.
Mrs Hudson?
Undrens tid är visst inte förbi.
Har du äntligen kommit för att hosta upp hyran ni är skyldiga?
Jag tänkte just skicka mina indrivare på er.
Eftersom jag är här, vill jag be om hjälp.
Jag söker en man som bor i ett hus du äger.
221B Baker Street. Sherlock Holmes.
Jag äger över 30 fastigheter här i grannskapet.
Varför skulle jag känna honom?
För att du ser till att veta allt om alla.
Det räcker att veta att Sherlock Holmes är en drogmissbrukare och lodis.
Förut, när han var ren,
såg du honom med den här kvinnan?
Jösses ja, henne minns jag väl.
På grund av alla klagomål från grannarna
om skrikande och gråtande och oväsen.
Gud vet vad de gjorde med henne.
Var hittar jag honom?
Han brukar hålla till på The Phoenix i Limehouse.
Ett gott råd:
Håll dig borta därifrån.
Om du går och blir dödad
måste hyran ändå betalas.
Er veckoliga frukost med er mor är inställd, Ers höghet.
Ni är en timme försenad, och med ers systers födelsedag
är Hennes Majestät upptagen hela dagen.
Var hon arg?
Jag var med Louise, vi glömde tiden…
Ni har varit mycket borta från palatset.
Er mor misstänker något, men jag sa till henne
att ni aldrig skulle vara så dum.
Tack.
Hennes Majestät vill inte att era eskapader kommer ut.
Jag hoppas att ni förstår.
-Senast… -Vilka är de?
Lord och lady Yorkes barn.
De deltar i hennes födelsedagssoaré ikväll.
Ni är ännu inte myndig…
…så jag såg till att få tillåtelse för er att delta.
Vad?
Jag har också varit ung, sir. Jag förstår en ung mans behov.
Om herrn inte kan söka nöjen,
kanske vi kan ordna nöjen åt honom på plats.
M. DIXON UPPSTOPPNING AV DJUR
Vad önskas?
Jag är från Scotland Yard.
Jag söker er dotter, mr Dixon.
Clara?
-Jag är inte hennes far. -Var är hon?
Vet inte. Hon sover där nere.
Kommer och går som hon behagar.
Vi går inte ner dit mer.
Det här är det värsta stället nånsin.
De är uppstoppade som familjer.
Hör ni.
Det var honom jag stötte ihop med.
En sak är säker, sir, era dagar av att lämna slottet är över.
Så vi får hitta sätt för er att roa er.
Ni bör se stilig ut,
eftersom många äntligen ska få se er.
Varför får du debutera som 17-åring, fast jag fick vänta tills jag var 18?
Jag är väl mer mogen än du.
Har den äran, syster.
Jag är glad för din skull.
Våra liv har varit begränsade, minst sagt.
Särskilt ditt. Nu är du lite äldre,
och du kan roa dig, Leopold.
Roa dig ordentligt.
Oj, det upphör aldrig att förvåna mig hur tråkiga rika pojkar kan vara.
Eleanor Margot.
Leopold.
Jag vet vem du är, Ers Höghet.
Varför har de gömt undan dig så länge?
De har sagt till alla att du är sjuklig och svag.
Men inte vad jag kan se.
Följ med.
Jag ska hämta åt nån.
Ursäkta mig.
Känner du en Sherlock? Sherlock Holmes?
Låtsas inte att du inte vet vem jag talar om.
Jag har varit här förut. Jag har hämtat honom många gånger.
Hallå! Han är polis!
Spring! Den här vägen!
Stick!
Den här ställer frågor också. Den här flickan.
Skit också.
Hallå!
Nej! Inte här.
Hallå! Leta här nere!
-Ner hit fort! -Försvunnen!
Vad hände med den här?
Gå ner.
Lustigt att du tror dig kunna besegra mig.
Jag är mer välutbildad, rikare och starkare än du.
Vad skulle du ha för egenskap
som jag inte har i ännu högre grad?
Hon har alltid varit en ovanlig flicka.
Jag och frugan tog hand om henne. Hon var föräldralös.
Jag försökte lära henne yrket.
Hon var begåvad, och duktig med skinnet.
Men…
Jag förstår. Du hade ingen aning.
Jag vet inte.
Han kan mycket väl vara hon.
Det kan du också.
Om jag var hon,
skulle jag veta att du sket i byxorna i Smithfield?
Jag var sjuk, din skit.
Undan, annars dödar jag dig.
Jag menar det!
Det tror jag inte på,
att du är sån.
Jag såg vad de gjorde med dig.
Vad är du?
Clara, jag förstår varför du ville skada dem.
Det gör du inte. De tog allt från mig.
Jess?
Jess!
Spike, det är hon.
Vem var hon? En man eller en flicka?
-En flicka. -En flicka.
Hon kan vara vem som helst nu.
Vad tusan sa du till henne? Vad gjorde du här nere?
Lät du henne gå?
Varför skulle jag?
För du är likadan. Ni är båda monster. Styggelser.
Håll truten!
Har jag fel? Se på henne. Är hon normal?
Om jag fick bestämma skulle såna som du utrotas.
Så jag sa: Distraeli och tories? De största skurkarna av alla.
Ursäkta mig.
Mina vänner avgudar dig.
Du verkar lite spänd.
Jag kanske kan hjälpa dig.
-Jag tar inte sånt… -Leopold.
Det är dags att ha kul.
Jag tar hand om dig.
Vill du inte bli omhändertagen, Ers Höghet?
Kom nu.
Är det du som söker Sherlock?
Kanske.
Jag vet var han är. Kom så går vi härifrån.
Varför hjälper du mig?
Vi är inte onda bara för att vi är missbrukare.
Alla här försöker döva nån smärta.
Bedrövelse. Hjärtesorg.
Livet helt enkelt.
Om Sherlock är nånstans, är han säkert vid Nooks Keep.
Ett vandrarhem i Southwark. Dit går han ibland.
Tack så mycket.
Lestrade har rätt, Spike. Jag är onormal.
-Det har jag sagt länge. -Sluta.
Varför lyssna på en idiot som Lestrade?
För det här har förändrat mig.
Jag vet inte längre vem jag är.
Jag minns inte vem jag var.
Se på dig, Spike.
Se hur du beter dig. Du försöker jämt beskydda mig.
Jag försöker skydda dig för…
…att du är speciell.
Sluta.
Du har alltid varit speciell.
Det här har inte ändrat nåt. Inte alls.
Hör upp.
Jag har meddelat 221B att ni har
låtit en demon slippa lös på Londons gator.
Du är ingen vidare detektiv. Allt är svart eller vitt för dig.
Änglar och demoner. Folk är inte så.
Du tar dig inte tid att förstå folk.
Du sätter inte dig själv i deras situation.
Hur hjälper det mig att hitta en flicka som kan förvandla sig?
Hon kanske kan ändra sitt yttre, men inte den hon är.
Jag vet vem hon är nu.
Hon sa till mig att männen tog allt från henne.
Vi tog hand om henne. Hon var föräldralös.
De är uppstoppade som familjer.
Hon menar familj. Det handlar om det.
Det är vad hon alltid velat ha.
Jag mår illa och har huvudvärk och ont där nere.
Jag är nog med barn.
Då vill jag behålla det.
Du är inte gravid. Det blir du aldrig.
Du har syfilis.
De gav henne syfilis.
Berövade henne möjligheten att få en familj.
Det handlar inte bara om hämnd.
Hon vill stjäla en av familjerna.
Men ingen av de mördade hade familj.
Men hon anklagar nån som har det.
Nån som deltog i det.
Jag är en familjefar. Det här är en respektabel pub.
Pubvärden. Stanna här. Jag menar allvar.
Ni är färdiga här.
Ikväll slår jag ett slag mot Satan.
Ikväll mister han en av sina fotsoldater.
Jösses, John!
Nåt att dricka?
Hörde du om Dave och Paul?
De tror att en av flickorna du låter oss ta upp är skyldig.
Den konstiga hos uppstopparen. En av oss gav henne syfilis.
Är det därför hon jagar er?
Kanske.
Hon kanske bara ville ha en egen familj.
Nånstans där hon inte kände sig konstig.
Det kanske var det vi tog från henne. Paul, Dave, jag.
Och du.
Jag…
Jag har sett hur du har låtit män ta upp kvinnor varenda kväll.
Sitt…ner.
Ni tog ifrån mig allt jag hade. Allt jag var.
Och nu är jag ingen.
Det är lätt att låtsas vara nån annan, när allt tagits från en.
Det var inte jag. Jag gjorde dig inget. Jag gav dig inte syf…
Du hjälpte dem!
Du är lika skyldig som de.
Oroa dig inte.
Jag kommer att vara en mycket bättre du än du nånsin var.
Jag söker nån. Sherlock Holmes.
Han bor här ibland.
Jag måste tala med honom. Hälsa att det brådskar.
Kära Beatrice, gratulerar.
Nu vet du att en lögn kan köpas billigt från en missbrukare.
Som jag sa har du ingen egenskap
som inte jag har i större mått.
Vårt samarbete är över.
Du kommer aldrig till 221B igen.
Du ska aldrig tala med Sherlock Holmes.
Du spelade och förlorade. Spelet är slut.
Förlåt, mamma. Jag försökte.
Adjö.
Maten står på spisen.
Vad är det med dig?
Hej, mina små. Hej, mina kära ungar.
Se på eldslågorna.
De dansar runt som stjärnbilder.
Okej, Wordsworth.
Ja.
Jag kan rymma och skriva poesi.
Ska jag skriva en dikt åt dig?
Nej.
Du borde ta mig till ett privat ställe, Ers Höghet.
Vad är det?
Borde vi inte hjälpa henne?
Varför? Hon vill bara ha uppmärksamhet.
Hon kan ta hand om sig själv.
Jag tar hand om mig.
Kom nu.
Jag är ledsen.
Jag vill inte det här.
Du har det inte.
Vad menar du?
Du har inte det hon har.
Leopold.
Jag vet att du är här, demon! Det är över! Kom ner hit genast!
Se efter barnen.
Er mor sa att ni inte skulle lyssna.
Jag bad henne låta mig ge er en chans till.
Jag har varit er främste förespråkare här.
Jag sa emot läkarna och mina överordnade
för att ge er ett så normalt liv som möjligt.
Och det här är tacken.
Jag hör inte hemma…
Om ni hade fötts i en annan familj skulle ni inte leva.
Era privilegier har hållit er vid liv.
Ni vill ha vad ni kallar ett vanligt liv, men ni är inte vanlig.
Det blir ni aldrig.
-Adjö, Daimler. -Ni tar livet av er!
Vakter!
Tack och lov att ni kom. Hon dödade honom. Hon dödade pubvärden.
Hon är han. Hon tog hans hud, hans ansikte!
-Lugn. Vart gick hon? -Bakvägen, ut i parken.
Kom!
Försiktigt.
Hon sprang in bland träden!
Fortsätt ni. Hitta henne före Lestrade.
Jag ska sinka honom.
Gå försiktigt.
Varför jagade du inte in henne i skogen?
Jag ville gå tillbaka och se att frun var oskadd.
Hon var ledsen och grät. Stackars kvinna.
Hur gick det?
Vad tänkte du göra? Vandra omkring ett tag
och försvinna i natten när ingen såg?
Vad avslöjade mig?
Du var för vänlig mot mig.
Låt mig se dig igen. Ditt verkliga jag.
Om vi inte funnit dig, hade du aldrig bytt tillbaka igen.
Du hade förblivit han.
Jag hatar mitt verkliga jag.
Jag är fast som mig själv.
Vad gör man när ens verkliga jag inte passar?
Om det är ett missfoster?
Jag vet faktiskt inte.
Man kanske måste fortsätta tills…
…man kan bli vän med sig själv.
Hur lång tid tar det?
Jag vet inte.
Om jag bara visste.
Jag ville inte döda polisen.
Han tänkte skada mig.
Om du skulle övermanna mig och ta pistolen,
och du kom undan, skulle du döda igen?
Det finns ingen kvar att döda.
Jess!
-Jess! -Jessie!
Jag vill ha nåt av dig. Visa hur du fick dina krafter.
Ge mig styrkan.
Ge mig kraften…
…att skada dem som har skadat mig.
Jessie!
Jess!
Försök övermanna mig nu.
Tack.
Jag sa ju att hon sprang in i skogen.
En kommissarie fick ansiktet bortskuret,
och vi var på brottsplatsen.
Nån kommer att åka dit för det.
-Vi får säga samma sak. -Jag säger sanningen.
Okej. Då säger vi så.
Men jag vill ha en öl. Det har jag förtjänat.
Leo? Hur är det, kompis?
Hon är medkännande.
Va?
Beatrice.
Den där kvaliteten hon har, det är medkänsla.
Du fick visst inte tag i honom.
Du har det bättre utan såna som Sherlock Holmes.
Missbrukare är som de är.
Tjuvaktigt, lögnaktigt avskum som skulle sälja sin mormor för lite droger.
De är inte avskum.
En del ljuger och luras, men de är bara människor.
Som du och jag.
Som försöker stänga ute smärtan efter nånting.
Bedrövelse eller hjärtesorg.
Hjärtesorg. Kära nån, du är mer naiv än jag trodde.
Vänta. Damen jag frågade om förut, hon som kände Sherlock,
hur snart efter att hon stack gick han ner sig?
Vet inte, det var länge sen.
Ungefär samtidigt, tror jag.
De var ett par. Herregud.
Idiot.
Jag gjorde som du bad, gick in i medvetandet hos en av dem.
Och vad såg du?
Det där mörka från mina mardrömmar.
Den från tunnlarna. De hör ihop.
Det jag drömmer om har nåt att göra med Revan.
Tänk om mardrömmarna är nyckeln till allt?
Tänk om platsen för Revan finns i mitt huvud?
Vi närmar oss. Jag känner det.
Jag måste visa dig en sak.
Det är här jag egentligen är.
På ett skepp ute på Atlanten. Jag åkte efter vårt första möte.
-Mot London. -Vad?
Jag ville inte säga nåt och skrämma dig,
men jag är snart där.
Bara några dagar till, Jessie.
Sen är du inte ensam om det här längre.
Vi löser det tillsammans.
Tack.
Sherlock?
Undertexter: Bengt-Ove Andersson