EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hej.
Er der noget galt?
Hvad foregår der?
Patricia Coleman Jones!
Kom med mig, hvis du vil overleve.
Ind ad porten.
Luk den!
-Hvem er I? -Hjælp mig med nøglen.
Hvorfor vil de gøre mig fortræd?
Vi er ikke sikre. Vi tror, de er hypnotiserede. Hurtigt!
-Vi må væk. -Vent, John!
Åh gud.
Vi må finde Sherlock.
Tak. Det er sødt af jer.
I kender sikkert til de skrækkelige angreb,
mine kolleger har oplevet denne uge.
Denne forestilling er dedikeret til dem.
Kom nærmere
I natten, min kære
Bevis for mig
At vi kan vinde over
Vores sorger
Vores ulykker
Morgendagens vinde
Vil ikke blæse
Sherlock Holmes.
Kom op på scenen.
Så du kunne lide min sang?
Ja.
Godt.
Du skal nemlig gøre noget for mig.
Du skal tage dit eget liv.
Ja.
-Sherlock, Nej! -Undskyld.
Jeg aner ikke, hvad du sagde.
Jeg har vist voks i ørerne.
Stå stille. Sådan.
-Dit svin! -Hvor vidste du det fra?
Det gjorde jeg ikke. Jeg var forsigtig.
Hold op! Jeg ville ikke bringe jer i fare.
Jeg forsøgte at være en ven.
-Nåede du skuespillerinden i tide? -Ja.
Det er sandt.
Det ville ikke være rimeligt, hvis vi ikke alle lod os hylde.
-Snowdonia høgeurt. -Hvad?
-Snowdonia høgeurt. -Sæt dig.
Nej.
Jeg skal…
Skal du på toilettet?
Lad mig skaffe en potte.
Fru Hudson siger, værelset skal betales af, men du skal…
Tak, fordi du ikke fulgte mig til 221B.
Det var alt, jeg kunne forstå.
Kender du mig?
Tak.
-For din hjælp. -Hør her.
Jeg er ligeglad med dig.
Jeg passer dig, fordi jeg vil vide mere om min mor og Revnen.
Hvor vover du at tale sådan til mig?
Du får fem minutter til at vågne.
Teen er Darjeeling.
Og hvad så?
Koppens hank lugter svagt af bryggerigær.
Den er nok lavet af en, der arbejder på en pub.
Formentlig fru Hudson.
Hun køber engros
hos Saheed Anand-købmanden på Emerald Street.
Han er bengaler, og Darjeeling ligger i det vestlige Bengal.
Tilføj den lette til medium fylde i teen…
ASSAM-TE
…den runde og samtidig søde smag, og billedet er komplet.
Det er Assam.
Godmorgen.
Hvad laver du oppe?
Du skal holde dig i ro. Din krop skal hvile.
-Hvordan har siden det? -Den er øm.
Jeg kan vaske dem lidt.
Det behøver du ikke.
-Jeg kan godt selv. -Hvem gjorde det, Leo?
Som sagt, gjorde jeg det ved mig selv. Jeg faldt.
Hvorfor kigger du så ud på gaden hele tiden? Er nogen efter dig?
Der, hvor jeg var, ville folk holde på mig.
Derfor flygtede jeg. Mere kan jeg ikke sige.
Kan ikke, eller vil ikke?
-Beatrice, jeg skal ikke tilbage… -Bare hvil dig.
Jeg kommer tilbage.
Fejlen med teen tidligere…
Assam Superb kommer fra fru Hudsons private lager.
Jeg burde have vidst det, for hun gemmer det bedste til sig selv
og sine fineste gæster.
Jeg tager sjældent fejl, men når jeg gør, indrømmer jeg det.
Hvad er der med dig og te?
Det er bare… Du har et forkert indtryk af mig.
Har jeg?
Jeg brugte en time i morges på at tørre pis op efter dig.
-Hvilket indtryk ville du give? -Du aner ikke, hvem jeg er.
Hvad jeg har gjort. Hvor mange jeg har reddet.
Jamen så fortæl mig det.
Jeg var den yngste nogensinde
til at blive hyret af Scotland Yard.
-Var det sådan, du mødte lægen? -Nej.
John og jeg mødte hinanden, da vi kom til at bo sammen.
Han blev involveret i min første efterforskning,
sagen om Jefferson Hope.
Du har nok hørt om den.
Nej.
Det overrasker mig. Der blev skrevet om det.
Efter vores succes oprettede vi et bureau sammen,
men så ændrede tingene sig.
John beskrev det således:
"Et mørke kom til London."
Og som du og dine venner forsøgte vi at finde ud af, hvorfor.
I starten var vi kun John og mig, men vi havde brug for hjælp.
Vi har brug for hjælp,
men at hyre en billig spåkone fra Limehouse
virker ikke som den bedste idé.
Hvad har du imod Limehouse, John? Her finder man alle sider af livet.
Du kan lære noget her.
Desuden siger Mycroft, at hun har evnerne.
Hvis vi vil finde årsagen, har vi brug for hende.
Jeg er bange for at involvere nogen, vi ikke kender.
Det er uprofessionelt. Kommissæren ville ikke gøre det.
-Lad være med det. -Hvad?
Når jeg gør noget, du ikke kan lide,
siger du: "Kommissæren ville ikke gøre det."
Vi har hverken med perletyve
eller elskende, der vil forgifte hinanden, at gøre.
I går blev en mand til en rotte
for øjnene af os, og han ville bide dig.
Vi må vide, hvor monstrene kommer fra.
Det er specielle forbrydelser,
og derfor har vi brug for specialister.
Specialister?
Jeg opklarer altid sagerne,
og det gælder også denne.
Når dette er overstået, skal du skrive om det.
Sådan bliver jeg så berømt,
at folk vil sige til kommissæren:
"Sådan ville Sherlock ikke gøre."
Vi sidder i det sammen.
Hvis du fraråder, at jeg taler med hende, så lader jeg være.
Din jakke sidder godt. Du ser stærk ud.
Gå nu bare.
Hej. Hvad hedder du?
Beatrice?
Beatrice!
Velkommen.
Undskyld.
Min chef tager sine børn med på arbejde for så at sidde på pubben hele dagen.
-Kom. -Jeg hedder Sherlock Holmes.
Det er vigtigt, du stoler på mig. Du behøver ikke lyve for mig.
-Hvorfor skulle jeg det? -Pigens hår sad præcis
som dit. Og desuden, undskyld, jeg er så direkte,
lugter her af brystmælk.
Det er ting, der antyder, at du er barnets mor.
Men du har ingen vielsesring på,
og det kan være motivationen bag løgnen.
-Du er her angående rottemanden. -Hvordan kender du til ham?
Du er ikke den eneste med evner.
Jess.
Sherlock fortæller om mor. Kom og lyt.
-Hvad siger han? -At hun var indtagende.
Selvfølgelig. Se på os to.
Jeg bliver her.
Lærredsmanden sagde, mine mareridt kan vise, hvor Revnen er.
Jeg vil vente med at sove. Vente med at få et.
Tunnellerne i mine mareridt fører til en stor grotte.
Hvor de mørke ting er.
Jeg tager tilbage dertil.
-Er du sikker? -Det er jeg nødt til.
Tjek lige dem ud.
Hvad er der med dem?
Bill. Du ser ikke så værst ud.
Dine ører er måske lidt store, og du er lidt en hulemand.
-Du er også ret intens. -Rolig.
Du må op på hesten igen.
Før din pik siger op.
Kom nu.
-Hej, jeg hedder Billy… -Se dig for.
Undskyld, jeg…
Undskyld.
Er du okay?
Ja.
Jeg er okay.
Jeg er næsten færdig. Sid stille.
Du sagde, det ikke ville gøre ondt. Dit løgnagtige svin!
Sikke en beskidt mund, hun har.
Banderi, tatoveringer… Du er kommet i dårligt selskab.
Sådan! Færdig.
Okay, John. Træk op i buksebenet, og indtag stillingen.
-Jeg skal nok være blid. -Han lyver.
Ting, man indvilger i efter en liter whisky, gælder ikke.
Vi har set nok smerte, vi behøver ikke også mærke det.
Nej, John! Du slipper ikke.
Vi kan ikke tatoveres med "De irregulære",
hvis vi ikke alle gør det.
Fint! Så gør det!
Nu gør han det.
Han sprang fra.
Han foregav at føle sig svimmel og flygtede.
Det kunne ligne Watson.
Du har det samme smil som din mor.
Fortsæt med historien.
Tusind tak.
Stop, stop.
Hvordan kunne du vide, at hendes sang hypnotiserede folk?
-Held, måske. -Nej, stop nu, Holmes.
-Sig det. -Vi er ved at dø af spænding.
-Jeg vil høre det. -Ikke i aften.
Vi får lægen til det, ellers.
Ja, og du vil hade det, for jeg glemmer detaljer.
Okay. Lord Cuerden var den eneste
fra matiné-forestillingen, som ikke begik en forbrydelse.
Han er næsten helt døv.
Fantastisk. Bravo.
Jeg genkendte hans navn på en gæsteliste.
Han kommer hos en leverandør af hørerør på Holy Street.
Undskyld mig.
Var Beatrice ikke hos Anna?
-Vi har redt op på gæsteværelset. -Jeg er træt efter i dag.
Jeg tror, jeg tager hjem.
Er du okay?
Keder det dig aldrig at fortælle, hvor storslået du er?
At forklare dine tanker og processer igen og igen?
Folk vil høre om deduktion.
-Om fornuftsslutninger. -Og du vil føle dig unik.
Folk nyder dine forklaringer, da de giver en falsk følelse af orden i kaos.
"Jeg bemærkede, hvilket betød,
som førte til, hvilket kun kan betyde…"
Det er nærmest orgasmisk lineært.
Jeg tror, vi er tæt på at opdage noget,
som hverken har orden eller logik.
Din arrogance har fået dig til at tro, at du er en gigant.
Men du er faktisk en lille fisk.
En lille fisk på vej ud i det store åbne hav.
Frygten rammer kun dem, der har noget at miste.
Hvad har jeg at miste?
Sherlock?
Vi kunne kalde den "sagen om den syngende sirene".
Eller "sagen om den hypnotiserende melodi".
Man laver gode sagsnavne ved at bruge bogstavrim.
Det er ofte…
Jeg gennemgik lige nogle af mine yndlingssagsnavne
med politiassistent Felts.
Hvad tænker du?
Vi har "sagen om den syngende sirene"
eller "sagen om den hypnotiserende melodi".
Vi elskede hinanden så højt.
Du elskede måske hende, men hun elskede ikke dig,
ikke efter de ting, du gjorde.
Vi læste om eksperimenterne i din bog.
Hudson fortalte om skrigene og din tortur.
-Sådan var det ikke. -Hvordan så?
Vi var sammen om eksperimenterne. Det var ritualer.
Og vi forsøgte at finde Revnen.
Det gjorde vi alle.
Hendes skrig og sygdom skyldtes noget andet.
Alice havde…
Hun havde mareridt.
Kom nu.
Cirkel.
-Cirkel. -Cirkel.
Cirkel.
Jessie? Jess!
Hvad laver du herude? Har du gået i søvne igen?
Det ved jeg ikke. Jeg var i kælderen. Jeg ville…
-Du havde mareridt. -Det var skrækkeligt.
Jeg vil aldrig prøve det igen.
Det skal nok gå.
Det behøver du sikkert ikke.
Hvad mener du?
Jeg tror, at mor også fik syn som dine.
Jeg stoppede Sherlock for at hente dig.
Du skal høre det. Det kan være svaret.
Jeg har sagt, jeg ikke vil.
Det er svært at høre om mor,
men det er også rart at høre, hvordan hun var.
Du glemmer, hvor historien ender.
-Nej da. -Du ved ingenting!
Jess!
Jeg skal overveje det.
Lad mig være en tid.
Hvorfor spilder du penge på øl?
Jeg havde brug for en øl.
Der er travlt i kælderen.
Er det noget med fyren fra tidligere?
Kom nu.
Hvem var det?
-Din far? -Du ved, han døde i hæren.
-Det siger du. -Det passer.
Kom nu.
Det var en fyr ved navn Vic Collins.
Han bestemte på fattiggården, da vi var der.
Så han er ikke rar.
Nej.
Vi var unge, da vi var på fattiggården.
Han var en mand i sin bedste alder.
Jeg var en lille fyr.
Det er egentlig sjovt.
Hvad gjorde han?
Han tæskede mig.
Engang var det så slemt,
at jeg røg på sygestuen i tre uger.
Jeg gik blot på toilet uden at spørge.
Hold da op.
-Hvorfor har du intet sagt? -Det er lige meget.
Men hør her.
Hvis retfærdigheden findes, så gør nogen det af med ham.
Når han går hjem en aften. Når han mindst venter det.
Men den, der gør det, bliver fanget.
Og de vil gå efter en høj straf, fordi han er af høj stand.
-Forstår du mig? -Ja.
Godt.
Hent en øl, nærigrøv.
Hvordan har du det, Leo?
-Undskyld, jeg… -Vær rar, jeg vil ikke…
-Er du okay? -Ja.
Du skal bare ikke se mig sådan.
Hvordan?
Ødelagt.
Du ser ikke ødelagt ud. Hvorfor tror du det?
Vil du vende dig, mens jeg tager skjorte på?
-Så er du rar. -Okay.
I det mindste hygger nogen sig.
Kan du huske, jeg spurgte dig, om du dansede?
Jeg dansede engang.
Jessie og jeg dansede for at tjene penge.
-Det så sikkert godt ud. -Nej.
Sejlerens elskede venter nær månen
Sølvmånen, sølvmånen
Tag et skridt, når jeg gør.
Venter på, at sejleren skal komme hjem
Kom snart hjem, kom snart hjem
Bovens knagen i midnatsluften
Midnatsluften, midnatsluften
Ikke mere venten på den smukke ungmø
Hvorfor må jeg ikke nærme mig?
Hvorfor må jeg ikke se dig uden skjorte?
Eller høre, hvad der skete dig?
Burde det ikke være nemmere end det her?
Sommetider er der måske for mange dæmoner.
-Beatrice… -Jeg må gå. Jeg skal nå ting.
Det var gået op for Alice, at en revne var åbnet.
Hun vidste, at hendes mareridt kunne vise hende vej,
men de blev værre og værre.
Jeg er her, skat. Det skal nok gå.
Sådan.
Jeg vil ikke sove mere.
-Jeg vil ikke tilbage. -Nej.
Spørgsmålet var nu, om hun ville overleve rædslerne
længe nok til at tyde dem.
Men det var ikke blot hende.
Sagerne ramte os alle.
En dag kom Gregson med en særdeles barbarisk sag.
Vi vidste ikke, at det ville blive vores sidste sag sammen.
Du kan sige nej.
-De kan finde en anden. -Jeg ved, du er træt.
-Er jeg træt? -Ja.
Lad være.
Hvornår var sidste gang, du ikke tog noget for at sove?
Med hver sag kommer vi tættere på sandheden.
Vi er så tæt på at finde Revnen. Du er tæt på. Vær nu rar, Alice.
Sammen kan vi redde verden.
Der er noget anderledes ved denne sag.
-Jeg er utryg. -Anderledes hvordan?
-Jeg ved det ikke. Noget med John… -Er der noget galt?
Nej.
Alice.
Sherlock skal ikke forstyrres.
Hans sind er mest utroligt,
når han er væk fra mere trivielle ting.
Ja, jeg skal jo nødig komme i vejen for hans utrolige sind…
Vel?
Det er hr. Lowe. Hans højre arm blev stjålet.
Ved siden af ham ligger hr. Welsh.
Højre arm. Herovre ligger hr. Bibby og hr. Moore.
Venstre og højre ben.
Vi kalder den "samlersagen".
-Hvem finder på navnene? -Alle kunne lide det.
Det skete i går.
Det er helet så godt, som om der aldrig var et lem.
Nej.
Vis dig selv.
Vis nu dig selv.
John.
Hovedingrediensen er alkohol.
Resten er en utrolig blanding af urter og planter.
Kørvel eller noget fra persillefamilien.
Bark, som vist er fra et akacietræ, galangarod, enebær.
Der var en ingrediens, der overraskede mig.
Snowdonia høgeurt.
Den vokser kun på en utilgængelig klippevæg
på et bjerg i det nordlige Wales.
Sådan finder vi samleren.
Chancerne er astronomisk små…
Kan du tage det med til Botanisk Have?
Find ud af, om nogen ved, hvem der har haft det med.
-Du er udkørt. Det er vi alle. -Det er snowdonia høgeurt.
Jeg vil vædde med det.
Fint.
Jeg havde aldrig taget fejl før.
Jeg troede ikke, jeg kunne tage fejl.
Det gør jeg stadig ikke.
Det må have været trætheden.
Jeg har mange talenter.
Botanik og kemi er virkelig mit gebet.
Fortæl videre.
Hvem gav dig den? Chefbotanikeren.
Ja, Edith Dubois. Og jeg talte med andre derfra.
Det er ikke snowdonia høgeurt. Det er estragon.
Det kan det ikke være.
-Gå tilbage med det, og… -Hør her!
Du finder intet svar der.
Beklager.
Vi har ingen andre spor.
Gerningsstedet, motivet, intet.
Tinkturen var hele… Det var det hele.
Hør her, det…
Tag med mig på pubben.
Kom så. Lad os tage en øl, som vi gjorde engang.
Nej, jeg bør blive hos Alice.
Hvorfor skulle du blive med mor?
Du kan godt høre mig. Hvad var der med hende?
-Hvad er det, du ikke siger? -Hun var uarbejdsdygtig.
-Hvordan? -Kan du skaffe mig noget?
Noget, der tager det værste.
Der bor en en mand ved Charing Cross. Raymond Duck.
Tro på det!
Du bliver her og fortæller, hvad der var med hende.
Nej! Skaf mig noget!
Ellers siger jeg ikke et ord mere!
Hvor skal du hen?
Gå tilbage til pubben.
Det har intet med dig at gøre.
Og når du bliver anholdt?
Du vil tæske en gammel mand? Du ryger ind resten af livet.
Det er let for dig at sige. Du var der ikke.
Lad være.
-Du kan ikke ændre, hvad han gjorde. -Spike.
Det var ikke mig, han gjorde det ved!
Tæskene. Min brækkede kæbe. Hospitalet.
Det var ikke mig.
Det var Bea.
Og jeg kunne ikke forhindre det.
Jeg var ikke stor nok.
Det er jeg ked af. Jeg…
Jeg var…
Nu er jeg stor nok!
Fortæl mig, hvad der var med min mor, så får du det.
Nej, jeg bør blive hos Alice. Sådan som hun har…
Sherlock!
Hvordan går det, skat?
Jeg skal bruge en jordemoder.
Det må du have gættet.
Du skulle sige det.
Sherlock.
At se hende have så ondt…
At se kampen ved at føde…
Det var mit livs værste dag.
Men pludselig var det den bedste.
Jeg er ked af det.
Jeg ønsker ikke en undskyldning.
Jeg ønsker intet af dig.
Jeg vil bare vide, hvad min mor så i sine mareridt.
Henrettelser.
Fra det 17. århundrede.
Bødler.
Og trekanter.
Trekanter.
Hjælp os.
Trekanter.
Trekant.
Der sker ikke noget.
Sådan.
Vi må væk fra London. Lige nu.
Hvis vi ikke gør det, vil der ske noget skrækkeligt.
-Hør på mig. -Nej. Vi har arbejde at udføre.
Vi er færdige her.
Arbejdet ødelægger os. Jeg ved, du mærker det.
Hvis vi finder Revnen, kan kun du lukke den.
-Nej. -Det skal være en ipsissimus.
Der er andre som mig. Ikke mange, men de findes.
En af dem kommer nok og lukker den.
Det ved vi intet om.
Revnen har vist sig for os.
Hvis det lykkes os, og John skriver om det…
Tænk på, hvad folk vil tænke, hvis vi kan redde verden.
Jeg burde have vidst det.
Det handlede aldrig om at gøre det rigtige, vel?
Det handlede om dig. Myten om Sherlock Holmes.
-Alice, jeg… -Stop. Jeg kender dig.
Jeg kender dig bedre end nogen anden.
Du sagde engang: "Frygten rammer kun dem, der har noget at miste."
Nu har du mig.
Du har pigerne.
Du har os.
Alice og jeg tager til Suffolk med pigerne.
Hvor længe?
Siger du, at du stopper?
Det er på grund af Alice, ikke?
Hun styrer dig. Du er forandret.
Hun er mor til min datter. Min forlovede.
-Jeg er forandret. -Og mig?
Jeg kan ikke få styr på alting selv.
Jeg kan ikke blive boende for altid.
Du klarer dig. Det gør du altid.
Måske ændrer du mening, når du hører det her.
Jeg tror, vi kan finde Revnen.
Jeg har studeret hos Gyldent Daggry i månedsvis.
Fortsæt.
Jeg tror, at barrieren mellem verdenerne
er tyndest, hvor der er mest trafik.
Altså et sted med megen død.
Hvis en revne skulle opstå,
så ville det ske, hvor barrieren var mest sårbar.
Jeg tænkte, at da Alice ser bødler,
så bør vi måske lede efter galger.
Hvorfor har du ikke sagt det før?
Jeg ville selv finde ud af det.
Du skulle imponeres over mig. Du skulle se mig.
Jeg ser dig.
Gør du?
Det er bare en teori.
Jeg ville være sikker, før jeg kom til dig.
Problemet er, at der er masser af galger i London.
Ja. Men kun en, som har form af en trekant.
Tyburn!
Tyburn-galgerne blev bygget med form som en trekant
for at hænge flere fra bjælkerne.
-Firs tusind blev hængt der. -Det er der.
Det må det være.
Hent Alice.
Hun vil ikke. Jeg kan ikke bede hende om det. Hun er dårlig.
Du overtalte hende alligevel?
Efter du lovede, at det var forbi, og at I skulle væk.
Jeg havde intet valg.
Giv mig opiummet, tak.
-Jeg har brug for det! -Færdiggør historien.
Jeg kan ikke!
Færdiggør den!
Jeg husker…
Jeg husker aftenen, som var det i går.
Vi var som jer og jeres venner.
Jeg følte mig så gammel og vis.
Men vi var bare børn.
Småfisk i det store, åbne hav.
Vi kendte ikke til havets dybde.
Vi kendte ikke til farerne, der lurede i dybet.
Her stod galgerne.
STEDET FOR TYBURN-GALGERNE
Her er intet.
Der. Blandt træerne.
Sherlock.
Du behøver ikke bevise for nogen, hvor genial du er.
Du er genial allerede.
For den, du er.
Beatrice er din i samme grad som Jessie.
Okay?
Hvad mener du?
Revnen var lille.
Jeg kunne ikke se ret meget derinde.
Hvordan så den ud?
Det var, hvad universet er lavet af.
Alice.
Hvis den bliver større, vil verden forvrænges og gå under.
Kræfterne, det overnaturlige, det er alt sammen i gang.
-Find hendes besværgelser! -Dem har jeg ikke brug for.
Da hun rørte den…
Jeg vidste, den ville tage hende.
Energien strømmede ud.
Man kunne høre den smælde som smeltende grisefedt.
-Stoppede du hende ikke? -Jo.
Da den lukkede, blev hun trukket ind.
Jeg greb hende, men jeg var ikke stærk nok.
Tag hende!
Jeg bad John hjælpe med at redde hende, men han tog fat I mig.
Hold fast!
Nej, Sherlock!
Og så forsvandt den.
Alice. Revnen.
Som om intet havde været der.
Jeg har hørt nok.
Du fortalte os, at hun druknede.
-Hun blev skør. -Undskyld.
Og hvad så? Så forlod du os bare?
Jeg gjorde, hvad jeg troede var bedst.
Hvad du troede var bedst for dig selv.
Der er ikke gået en dag,
hvor jeg ikke har tænkt på jer.
Dine tanker hjalp virkelig,
mens vi fik tæsk og blev spyttet på på fattiggården!
De hjalp virkelig, da vi sultede,
mens vi overvejede at sælge os selv for at overleve.
-Jeg vil hjælpe nu! -Tror du, vi har brug for dig?
Se dig omkring.
Du ligger i dit eget urin og bræk.
Min mor havde ret.
Du tror, du er genial. Du lever for at høre det fra andre.
Min mor var ti gange bedre end dig.
Jeg har begået fejl.
Men Revnen, det, der skete med din mor, det var ikke min skyld.
I alle de år er der én ting, der har forfulgt mig.
Jeg har forsøgt at glemme det, men det kommer tilbage og…
Hver gang jeg har spurgt om det, har han haft et svar parat.
-Hvad mener du? -John Watson er en mand,
der har levet hele livet uden at være inspireret.
Hvordan kunne han pludselig vide, hvor Revnen ville være?
Hvordan?
Nej, vent! Jeg fortalte min historie.
Vær nu rar. Giv mig opiummet.
Nej!
Det er ikke opium.
Det er bare sukker.
Din løgnagtige kælling! Du fortjener alt, der er på vej.
Jeg vil ikke se dig igen!
Hvorfor tøver du, knægt?
Du kom for at gøre noget, ikke?
Hvorfor gør du det ikke?
Jeg kom for at skade dig.
Hvorfor vil du gøre noget så skrækkeligt?
Det skal jeg sige dig, Vic. Fordi din hobby er at skade folk.
Så du er fra fattiggården?
Hvis jeg gjorde dig ondt, havde du nok fortjent det.
Børn lærer af hård…
Jeg er ikke noget barn. Jeg er blevet stærk.
-Og du er gammel. -Det sker for os alle.
Det vil også ske for dig.
Ja, du virker bekendt.
Jeg har altid været god til navne og ansigter.
Hvad hedder jeg så?
Du var meget ung, da du kom til os.
Din mor kom fra Glasgow.
Hun ville ikke have dig.
Forkert. Min mor var væver fra Manchester.
Hun døde, da jeg blev født.
Min far gav mig til dig, da han tog ud for at slås for imperiet.
-Han døde i Krimkrigen. -Ja.
Det var det, sygeplejerskerne altid sagde.
-Du lyver. -Krimkrigen sluttede i 1856, tumpe.
Du er måske nok dum, men du kan vel tælle?
Hun var prostitueret, så vidt jeg husker.
Du var ikke det eneste barn fra hende.
Du kender mig ikke!
Du prøver at manipulere mig.
Du kan ikke huske mig ud af hundredvis af børn.
Hvis du virkelig kendte mig, ville du kende mit navn.
Hvad hedder jeg?
Billy.
Du hedder Billy.
Du hang ud med søstrene.
Lille Bill.
Du græd så meget om natten,
at de var nødt til at få mig til at tage mig af dig.
Hvorfor græd du sådan?
Var det, fordi din mor var en Glasgow-luder, som gav dig væk?
Eller fordi din far var kunde og aldrig har kendt til dig?
Nej.
Skrub af med dig, lille Bill.
Ellers får du noget at græde over.
Jeg gik amok på ham.
Det ved jeg. Jeg kunne høre dig fra gaden.
Hold kæft en taber.
Jeg er ked af det, Jess.
Hvorfor undskylder du?
Fordi jeg ville have dig til at se ham.
Jeg har aldrig været så frastødt af nogen i hele mit liv.
Hvordan kunne du kontrollere dig selv?
Det behøvede jeg ikke.
Jeg er ligeglad med ham.
-Hvad mener du? -Det ved jeg ikke.
Det gik vel op for mig, at jeg ikke var alene som barn.
At nogen elskede mig og passede på mig.
Sådan er det stadig.
Jeg elsker dig.
Jeg ved godt, han er en nar,
men jeg er enig med Sherlock i én ting.
Watson ved mere, end han giver udtryk for.
Måske står han bag det hele.
Og det vil jeg bevise.
Og afslutte det.
Bea.
Brug ikke din styrke på at hade Sherlock. Det er han ikke værd.
Han er en ødelagt mand, fanget i sine minder.
Hvor er Jessie?
Langt fra dig.
Hvordan går det?
Jeg er mere mig selv.
Jeg kunne have været bedre ved din mor.
Men jeg elskede hende.
Meget højt.
Det må du tro på.
Det gør jeg.
Teen…
Det er ikke samme slags som sidst, vel?
Nej.
Siden det er en anden te, og det var søndag i går…
…så kan fru Hudson kun have købt den
på Lanes-markedet.
Hvis jeg kender hende ret, ville hun købe den billigste,
men for ikke at tabe ansigt købte hun den næstbilligste. Altså Ceylon.
DARJEELING TE
Ceylon. Korrekt.
Du fortryder sikkert jeres møde.
Det seneste årti har været et helvede.
Men jeg tog gerne 100 år mere, hvis jeg kunne få lov at se hende igen.
Livet skal ikke være uden smerte.
Glæde og sorg danser sammen i natten.
Skjul dig ikke for dem.
Er der noget galt?
Lad mig se din krop.
-Beatrice… -Vis mig den.
Jeg vil se den.
Tag din trøje af.
Du skal ikke skjule din krop for mig.
Den er for flot til at skjule.
Du viser den fra nu af?
Ja.
Tekster af: Emil Tolstrup