ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
Da?
Nešto nije u redu?
Što se događa?
Patricia Coleman Jones!
Dođite ako vam je život drag.
Ulazite unutra.
Zatvorite vrata!
-Tko ste vi? -Pomognite s ključem.
Zašto me progone?
Nismo sigurni. Mislimo da su pod nekim oblikom hipnoze. Brzo!
-Moramo pobjeći. -Johne, čekaj!
Bože.
Moramo do Sherlocka.
Hvala vam. Ljubazni ste.
Nesumnjivo znate za niz jezovitih napada
na moje kolege izvođače s West Enda.
Ovaj je nastup posvećen njima,
Dođi mi
Noću, dragi
Dokaži mi
Da možemo pobijediti
Svoju tugu
I svoje nedaće
Sutrašnji vjetrovi
Neće puhati
Sherlock Holmes.
Dođite na pozornicu.
Vidim da vam se sviđa moja pjesma.
Da.
Dobro.
Želim da učinite nešto za mene.
Oduzmite si život.
Da.
-Sherlock, ne! -Žao mi je.
Ali nemam pojma što ste rekli.
Malo su mi začepljene uši.
Ne mičite se. Tako je.
-Gade najobičniji! -Kada si doznao?
Nisam. Samo sam bio oprezan.
Prestanite! Nisam vas želio dovesti u opasnost.
Želio sam biti prijatelj.
-Jesi li stigao na vrijeme? -Dobro je.
I ona isto.
Bilo bi nepristojno da se ne naklonimo.
-Runjika iz Snowdonije. -Što?
-Runjika iz Snowdonije. -Sjednite.
Ne.
Trebam…
Trebate do zahoda?
Dobro. Donijet ću vam noćnu posudu.
Gđa Hudson kaže da je soba na kredit, ali morate…
PETO POGLAVLJE: STUDENTI BOGOHULNE UMJETNOSTI
Hvala ti što me nisi vratila u 221B.
Samo sam to uspjela razumjeti.
Znate li tko sam ja?
Hvala.
-Na pomoći. -Da nešto bude jasno.
Briga me za vas.
Skrbim za vas jer želim podatke o mami i Rascjepu.
Kako se usuđuješ tako razgovarati?
Imate pet minuta da se razbudite.
Čaj je iz Darjeelinga.
Pa što?
Drška blago miriše po pivskom kvascu.
Znači da je čaj skuhao netko tko radi u krčmi.
Vjerojatno gđa Hudson.
Robu nabavlja na veliko
od Saheeda Ananda na Emerald Streetu.
On je Bengalac, a Darjeeling je u Zapadnom Bengalu.
Dodamo li tome lepršavost čaja…
ČAJ IZ ASSAMA
…i pitak, ali i sladak okus, slika je potpuna.
Iz Assama je.
Dobro jutro.
Zašto nisi u krevetu?
Moraš mirovati da ti se tijelo oporavi.
-Kako ti je? -Boli me.
Mogla bih ti očistiti rane.
U redu je. Oprosti.
-Mogu ja. -Tko ti je to učinio, Leo?
Rekao sam ti, ja sam kriv. Pao sam.
Zašto onda neprestano gledaš na ulicu? Netko te progoni?
Nisu željeli da odem odande gdje sam bio.
Stoga sam otrčao. Ne mogu ti više reći.
Ne možeš? Ili ne želiš?
-Beatrice, ne vraćam se… -Samo se odmori, dobro?
Vratit ću se.
Ona pogreška s čajem…
Assam Superb sigurno potječe iz privatnih odaja gđe Hudson.
Trebao sam znati da najbolji čaj čuva za sebe
i svoje najuglednije goste.
Rijetko činim pogreške, ali rado ih priznajem.
Čemu opsjednutost čajem?
Samo… Stekla si pogrešan dojam o meni.
Stvarno?
Jutros sam sat vremena ribala vašu pišalinu s poda.
-Kakav bih dojam trebala imati? -Ne znaš tko sam ja.
Što sam sve učinio, koga sam sve spasio.
Prosvijetlite me.
Najmlađa sam osoba u povijesti
koju je Scotland Yard uzeo za savjetnika.
-Tako ste upoznali doktora? -Ne.
John i ja upoznali smo se kad smo postali sustanari.
Slučajno se upleo u moju prvu istragu,
slučaj Jeffersona Hopea.
Vjerojatno si čula za njega.
Nisam.
Čudim se. Puno se pisalo o tome.
Nakon prvog uspjeha, odlučili smo zajedno osnovati agenciju.
Ali onda se sve promijenilo.
Kako je to John opisao?
„Tama je došla u London.“
Kao i ti i tvoji prijatelji, pokušavali smo otkriti zašto.
Isprva smo bili samo John i ja, no shvatio sam da trebamo pomoć.
Ne kažem da ne trebamo pomoć,
ali hiromantkinja iz Limehousea
nije najbolje rješenje.
Što imaš protiv Limehousea, Johne? Ovdje je život.
Mogao bi ponešto naučiti.
Osim toga, Mycroft kaže da je darovita.
Želimo li otkriti pozadinu, trebamo je.
Ne želim uvlačiti nepoznate osobe.
Nije profesionalno. Le Villard to ne bi učinio.
-Ne čini to. -Što?
Znaš što. Kad ti nešto nije po volji,
kažeš: „Le Villard to ne bi učinio.“
Ne bavimo se kradljivcima bisera
ni prevarenim ljubavnicima koji se žele otrovati.
Jučer se čovjek pretvorio u štakora
pred nama i pokušao ti odgristi lice.
Moramo otkriti odakle dolaze čudovišta.
Bavimo se specijalnim zločinima
i stoga nam trebaju specijalisti.
Specijalisti?
Znaš da rješavam sve svoje slučajeve.
Ni ovaj nije drukčiji.
Kad ga završimo, piši o njemu.
Tako ću postati slavan,
pa će govoriti Le Villardu:
„Sherlock Holmes to ne bi učinio.“
Zajedno radimo.
Ne želiš li da razgovaram s njom, onda neću.
Ovaj ti kroj baš pristaje. Izgledaš opako.
Samo idi.
Zdravo. Kako se zoveš?
Beatrice?
Dobro došli.
Oprostite.
Moja šefica dovodi djecu na posao, a po cijele je dane u krčmi.
-Izvolite. -Ja sam Sherlock Holmes.
Važno je da mi vjerujete. Ne morate mi lagati.
-Zašto bih? -Djevojčica ima dvostruki izrast kose.
Kao i vi. Osim toga, i oprostite na izravnosti,
osjeća se blag miris dojenja.
To upućuje da ste vi njezina majka.
S druge strane, ne nosite prsten,
što sugerira motiv za laž.
-Došli ste zbog štakoraša. -Otkud znate za njega?
Niste vi jedini daroviti, g. Holmes.
Jess.
Sherlock govori o mami. Dođi poslušati.
-Što je rekao? -Da je bila očaravajuća.
Naravno. Pa pogledaj nas.
Ostat ću ovdje.
Tip u bijelom kaže da će snovi pokazati gdje je Rascjep.
Pričekat ću da zaspim. Čekat ću da uđem u moru.
Tuneli u morama vode prema golemoj jami.
Ondje je tama.
Vratit ću se onamo.
-Sigurna si? -Moram.
Hej! Vidi njih.
Što s njima?
Bille, ne izgledaš loše.
Dobro, uši su ti poveće, a pomalo si i sirov.
-A osobnost ti je žešća. -Dosta.
Vrati se u igru, sinko. Pronto.
Dok ti kurac nije usahnuo.
Hajde.
-Hej, ja sam Billy… -Pazi kamo hodaš.
Oprostite, samo…
Žao mi je.
Oprostite.
Jesi li dobro?
Jesam.
Dobro sam.
Još malo. Budi mirna.
Rekao si da neće boljeti, kopile lažljivo! Sranje!
Kakva prostakuša!
Psuješ, tetoviraš se. Upala si u loše društvo.
Evo ga! Gotovo.
Johne, podigni nogavicu i zauzmi položaj.
-Bit ću nježan. -Laže.
Obećanja dana nakon litre viskija ne vrijede.
Imamo dosta muka i bez da mučimo sami sebe.
Ne, Johne! Nema izvlačenja.
Ne možemo imati zajedničku tetovažu
ako se sve troje ne tetoviramo.
Dobro! Izvoli!
Idemo.
Nije, naravno.
Rekao je da mu se vrti i pobjegao.
Zvuči poput Watsona.
Imaš isti osmijeh kao i tvoja majka.
Nastavite s pričom.
Vrlo ste ljubazni.
Ne, stvarno.
Kako ste znali da njezina pjesma
hipnotizira ljude?
-Valjda sreća. -Ma dajte, Holmes.
-Reci im. -Umiremo od znatiželje.
-Želimo čuti. -Ne večeras.
Recite ili neka doktor kaže.
Znaš da ću te iznervirati ispuštanjem pojedinosti.
U redu! Lord Cuerden bio je jedini
nazočan na matineji koji poslije nije počinio zločin.
Lord je gotovo potpuno gluh.
Fantastično. Bravo, g. Holmes.
Prepoznao sam mu ime s popisa gostiju.
Redovito kupuje slušne rogove u Holly Streetu.
Ispričajte me.
Beatrice neće prespavati kod Anne?
-Pripremili smo ti gostinjsku sobu. -Prilično sam umorna.
Mislim da ću poći kući.
Je li sve u redu?
Dosadi li ti ikad pokazivati koliko si genijalan?
Stalno iznova objašnjavati svoje misli i razmišljanja?
Ljude zanima dedukcija.
-Rasuđivanje. -A ti se voliš osjećati iznimnim.
Ljudi vole tvoja objašnjenja jer dobivaju lažni osjećaj reda usred kaosa.
„Primijetio sam ovo,
to je dovelo do ovoga, što je značilo to.“
Gotovo orgazmički linearno.
Mislim da smo na pragu nečega
što nema ni reda ni razloga.
Arogancija te navodi da povjeruješ da si nekakav div.
A zapravo si patuljak.
Patuljak koji se sprema zaplivati prostranstvima otvorenog mora.
Strah osjećaju samo oni koji imaju što izgubiti.
Što ja imam za izgubiti?
Sherlock?
Možemo ga nazvati „Slučaj sirenskog spjeva“.
Ili „Slučaj savršene skladbe“.
Ključ vrsnog naziva krije se u aliteraciji.
Tako se… Doktore!
Baš prolazim svoje omiljene nazive slučajeva
s pozornikom Feltsom.
Što ste smislili?
„Slučaj sirenskog spjeva“
ili „Slučaj savršene skladbe“.
Tako smo se voljeli.
Ne! Vi možda, ali ona nije voljela vas.
Nakon svega što ste učinili.
Čitali smo o eksperimentima u knjizi.
Hudson mi je rekla za vrištanje i mučenje.
-Nije bilo tako. -Pa kako je onda bilo?
Zajedno smo eksperimentirali. Bili su to rituali.
Pokušavali smo pronaći Rascjep.
Svi smo to radili.
Vrištala je i obolijevala iz drugog razloga.
Alice je imala…
Imala je noćne more.
Hajde.
Krug.
Jessie? Jess!
Što radiš ovdje? Opet mjesečariš?
Ne znam. Bila sam u podrumu. Samo sam…
-Noćna mora. -Bilo je grozno.
Ne mogu to ponoviti. Ne želim.
Dobro je.
Mislim da ni ne moraš.
Kako to misliš?
Mamine noćne more bile su vizije.
Prekinula sam Sherlocka da dođem po tebe.
Poslušaj ga. To bi mogao biti odgovor za sve.
Rekla sam ti, ne želim.
Slušati o mami je teško,
ali i ugodno. Slušati kakva je bila.
Zato što ne znaš kamo priča ide.
-Naravno da znam. -Ne, ne znaš ništa!
Jess!
Dobro, razmislit ću o tome.
Ali ostavi me malo samu.
Zašto bacaš novac na pivo?
Trebalo mi je piće.
U podrumu je gužva.
Vezano za tipa kojeg smo vidjeli?
Ma daj, prijatelju.
Tko je on?
-Tvoj tata? -Znaš da je umro u vojsci.
-Tako kažeš. -To je istina.
Daj, Bille.
Zove se Vic Collins.
Bio je nadzornik u ubožnici kad smo bili ondje.
Loš tip, pretpostavljam.
Imaš pravo.
U ubožnici smo bili mladi.
A on u punoj snazi.
Bio sam tek dječak.
Smiješno, kad razmisliš o tome.
Što je radio?
Tukao bi me do besvijesti.
Jednom me tako premlatio
da sam tri tjedna bio u bolnici.
Samo sam otišao na zahod bez pitanja.
Isuse, Bille.
-Zašto mi nisi to rekao? -Sitnica.
Ali reći ću ti ovo.
Ako ima pravde, netko će ga srediti.
Dok ide kući navečer. Kad najmanje očekuje.
Da. Ali onaj tko bi to učinio, bio bi uhvaćen.
Osvetili bi mu se za napad na uglednu osobu.
-Razumiješ me? -Da! Znam kako stvari stoje.
U redu, dobro.
Počasti me pivom, škrtico.
Leo, kako se osjećaš?
-Oprosti, ja… -Molim te, neću…
-Što? Jesi li dobro? -Dobro sam.
Ne želim da me vidiš ovakvog.
Kakvog?
Polomljenog.
Ne izgledaš polomljeno. Zašto to misliš?
Okreni se dok ne odjenem košulju.
-Molim te. -Dobro.
Barem netko ima dobru noć.
Sjećaš se da sam te davno pitala plešeš li?
Nekoć sam plesala.
Jessie i ja pokušavale smo zaraditi nešto.
-Sigurno je bio dobar ples. -Nije.
Mornareva ljubav čeka uz mjesec
Srebrni mjesec, srebrni mjesec
Zakorači kad i ja.
Čeka da se mornar uskoro vrati kući
Uskoro vrati kući, uskoro vrati kući
Škripa pramca u ponoćnom zraku
Ponoćnom zraku, ponoćnom zraku
Gotovo je s čekanjem za djevu
Zašto se bojiš da ti se približim?
Zašto se bojiš da te vidim bez košulje?
I da mi kažeš što je bilo?
Zar ne bi trebalo biti lakše od ovoga?
Ponekad postoji previše demona.
-Beatrice… -Moram poći. Imam posla.
Alice je shvatila da se Rascjep otvorio.
Znala je da se njegov smještaj krije u noćnim morama.
Ali postajale su sve gore.
Ovdje sam, dušo. U redu je.
Evo.
Ne želim ponovno zaspati.
-Ne želim. -Znam.
Pitanje je bilo hoće li preživjeti strahote
dovoljno dugo da ih razumije.
Ali nije patila samo ona.
Slučajevi su ostavljali trag na svima.
Gregson nam je jednom donio osobito barbarski slučaj.
Nismo znali da će to biti posljednji slučaj na kojemu ćemo raditi zajedno.
Možeš odbiti!
-Neka nađu nekoga drugog. -Znam da si umorna.
-Umorna? -Dobro?
Ne. Nemoj.
Kad ti nisi uzeo nešto da se probudiš ili zaspiš?
Svaki slučaj novi je dio slagalice.
Tako smo blizu pronalaska Rascjepa. Ti si blizu. Molim te, Alice.
Zajedno možemo spasiti svijet.
Ovaj je slučaj drukčiji, Sherlock.
-Ne sviđa mi se. -Kako drukčiji?
-Ne znam. Nešto s Johnom… -Neki problem?
Nema problema.
Alice.
Nemoj ometati Sherlocka.
Um mu najljepše funkcionira
kad je oslobođen trivijalnosti.
Ne bih željela smetati njegovom predivnom umu…
Zar ne?
G. Lowe. Ukrali su mu lijevu ruku.
Na susjednom je krevetu g. Welsh.
Desna ruka. A ovo su g. Bibby i g. Moore.
Lijeva, odnosno desna noga.
Zovemo ga „Slučaj sakupljača”.
-Tko smišlja nazive? -Svima se sviđa.
Sve se dogodilo sinoć?
Lijepo je zaraslo. Kao da ekstremiteta uopće nije ni bilo.
Ne.
Pokaži se.
Hajde, pokaži se.
Johne.
Baza od alkohola.
A ostatak nevjerojatna mješavina trava i bilja.
Krasuljica ili nešto iz porodice peršina.
Kora, mislim akacije, korijen galangala, borovica.
Jedan me je element zbunio.
Runjika iz Snowdonije.
Raste samo na jednoj nedostupnoj litici
na jednoj planini u Walesu.
Tako ćemo naći sakupljača.
Šanse su astronomski malene…
Pođi u Kraljevski botanički vrt.
Doznaj znaju li je li netko donio ovo u London.
-Sherlock, iscrpljen si. Kao i svi mi. -Ovo je runjika iz Snowdonije, Johne.
Potpuno sam siguran.
Dobro.
Još nikad nisam bio pogriješio.
Nisam mislio da bih mogao pogriješiti.
Isto je i sada.
Razlog je sigurno bio umor.
Svestrana sam osoba.
No botanika, kemija, najjači su mi aduti.
G. Holmes, nastavite s pričom.
Tko je to dao? Glavna botaničarka?
Da, Edith Dubois. Razgovarao sam i s njezinim timom.
Nije runjika iz Snowdonije nego estragon.
Ne može biti. Ni blizu.
-Vrati se i neka… -Gledaj, Sherlock!
U slijepoj smo ulici.
Žao mi je.
Ali nemamo drugi trag.
Mjesto zločina, motiv, ništa.
Tinktura je cijeli slučaj.
Gledaj…
Pođi sa mnom u pivnicu.
Idemo na piće kao nekada.
Ne, ostat ću ovdje s Alice.
Zašto ste morali ostati s mamom?
Znam da me čujete. Što se događalo s njom?
-Što mi niste rekli? -Bila je onesposobljena.
-Kako? -Molim te, donesi mi nešto.
Malo da se smirim.
Tip na Charing Crossu. Raymond Duck. Molim te!
Nema šanse!
Ostat ćete ovdje, doći k sebi i reći što se dogodilo!
Ne! Nabavi mi nešto!
Ili nećeš čuti više ni riječi! Ni riječi!
Kamo ideš, Bille?
Vrati se u krčmu, Spike.
Ovo nema veze s tobom. Neka tako ostane.
A kad te uhvate?
Izmlatit ćeš starca? Provest ćeš život u zatvoru.
Lako je tebi to reći. Nisi bio ondje.
Nemoj, Spike!
-Ne možeš promijeniti prošlost. -Spike.
Nije to meni učinio. Sve što sam rekao.
Premlaćivanja. Lom čeljusti. Bolnica.
Nisam ja bio žrtva.
Bila je Bea.
A ja to nisam mogao spriječiti.
Bio sam premalen.
Oprosti, Bille…
A sad sam dovoljno velik!
Reci mi što se događalo s mamom i tvoje je.
Ne, trebam ostati s Alice. Kako je…
Sherlock!
Kako si, draga?
Trebam primalju.
Sigurno si pogodila.
Želim da vi kažete.
Sherlock.
Vidjeti je u takvoj boli…
Vidjeti je u mukama trudova…
Bio je to najgori dan mojega života.
A onda je, odjednom, postao najbolji dan.
Tako mi je žao.
Ne želim ispriku od vas.
Ne želim ništa od vas.
Samo želim da mi kažete što je mama vidjela u noćnim morama.
Krvnike.
Iz 17. stoljeća.
Krvnike.
I trokute.
Trokuti.
Pomognite nam.
Trokuti.
Trokut.
U redu je.
Evo.
Moramo otići iz Londona, Sherlock. Istog trena.
U suprotnom, dogodit će se nešto strašno. Molim te.
-Poslušaj me. -Ne možemo. Imamo posla.
Završili smo ovdje.
Rad nas uništava. Znam da i ti to osjećaš.
Nađemo li Rascjep, možeš ga zatvoriti.
-Ne. -Mora biti ipsissimus.
Postoje i drugi poput mene. Rijetki, no postoje.
Doći će netko od njih zatvoriti ga.
To ne znamo.
Ali sad već znamo za Rascjep.
Zamisli samo. I da John piše o tome.
Što će ljudi misliti spasimo li svijet.
Trebala sam znati.
Nije stvar u tome da učinimo pravu stvar.
Stvar je u tebi. U mitu o Sherlocku Holmesu.
-Alice… -Nemoj. Poznajem te.
Bolje od bilo koga.
Jednom si mi rekao: „Strah osjećaju samo oni koji imaju što izgubiti.“
Pa, sad imaš mene.
Imaš djevojke.
Imaš nas.
Alice i ja idemo u Suffolk s djevojkama.
Na koliko dugo?
Znači da odustaješ?
Alice je razlog, zar ne?
Promijenila te je!
Majka je moje kćeri. Zaručnica.
-Naravno. -A što da ja radim?
Ne mogu sam srediti sav ovaj nered.
Neću živjeti s tobom. Nismo u braku.
Bit ćeš dobro. Uvijek se dočekaš na noge.
Možda ćeš se predomisliti kad me saslušaš.
Znam kako naći Rascjep.
Bio sam u Zlatnoj zori, čitao i istraživao mjesecima.
Nastavi.
Granica između našeg i sljedećeg svijeta
najtanja je na mjestu najvećeg prometa.
Odnosno, mjestu brojnih smrti.
Dođe li do Rascjepa,
to bi se dogodilo ondje gdje je granica najslabija.
Budući da Alice vidi krvnike,
možda trebamo potražiti vješala.
Nevjerojatno, Johne. Zašto mi nisi rekao?
Želio sam sve obaviti sam.
Želio sam te se dojmiti, da me vidiš.
Vidim te, Johne.
Doista?
Samo teorija.
Želio sam biti siguran.
Problem je što u Londonu postoje deseci mjesta s vješalima.
Da. Ali samo jedno u obliku trokuta.
Tyburn!
Vješalište Tyburn u obliku je trokuta
da bi mogli objesiti više ljudi.
-Obješeno je 80 000 ljudi. -To je to.
Mora biti.
Povedi Alice.
Neće doći. Ne mogu je tražiti. Nije joj dobro.
No nagovorili ste je da pođe?
A obećali ste joj da je gotovo i da odlazite.
Nisam imao izbora.
Molim te. Daj mi opijum.
-Trebam ga! -Dovršite priču, g. Holmes.
Ne mogu!
Dovršite je!
Sjećam se
kao da je jučer bilo.
Bili smo poput tebe i tvojih prijatelja.
Osjećao sam se tako staro, tako mudro.
No bili smo klinci.
Patuljci u prostranstvima otvorenog mora.
Nesvjesni dubine oceana.
Nesvjesni onoga što je vrebalo iz tame ispod.
Ovdje je. Tu su stajala vješala.
LOKACIJA VJEŠALIŠTA TYBURN
Nema ničega.
Ondje. Među stablima.
Sherlock.
Ne moraš dokazivati koliko si genijalan.
Genijalan si onakav kakav jesi.
Onaj tko jesi.
Beatrice je sad tvoja koliko i Jessie.
U redu?
Kako to misliš?
Rascjep je bio malen.
Nisam mogao vidjeti duboko u njega.
Kako izgleda?
Samo tkivo svemira.
Alice.
Proširi li se, svijet će se urušiti u sebe.
Sile, čudnovatost, spektakl, već su započeli.
-Daj joj popis vradžbina. -Ne trebaju mi.
Čim ga je dodirnula…
Znao sam da će je uzeti.
Nahrupila je energija.
Pucketala je poput svinjske masti koja se topi.
-Niste ništa pokušali? -Jesam.
Dok se zatvarao, počeo sam je povlačiti.
Zgrabio sam je, ali nisam bio dovoljno snažan.
Primi je!
Povikao sam Johnu da je spasi. Ali on je primio mene.
Drži se, Alice!
Ne, Sherlock!
I onda su nestali.
Alice. Rascjep.
Kao da nikad ničega nije ni bilo.
Dovoljno sam čula.
Mislili smo da se utopila.
-Da je poludjela. -Oprosti.
A onda? Obje ste nas napustili?
Nije mi bilo dobro. Bilo je to najbolje.
Najbolje za vas.
Nije prošao dan
da nisam pomislio na vas. Obje.
Te su nam misli jebeno pomogle
dok su nas u ubožnici mlatili i pljuvali po nama!
Puno su nam pomogle dok smo umirale od gladi
i pitale se trebamo li se prodati.
-Sad ću pomoći! -Zar trebamo vašu pomoć?
Osvrnite se, g. Holmes.
Prekriveni ste vlastitim urinom i rigotinom.
Mama je imala pravo.
Mislite da ste genijalni. Živite da bi vam drugi to govorili.
Mama je bila deset puta bolja osoba od vas.
Griješio sam.
Ali Rascjep i ono što se dogodilo tvojoj mami nije moja krivnja.
Sve me ove godine progoni jedna misao.
Pokušao sam ne misliti na nju, ali raste i raste…
Kad ga pitam o tome, uvijek ima odgovor i način da me spusti.
-O čemu govorite? -John Watson
živi cijeli život bez nadahnuća.
Pa kako je onda iznenada spoznao na koji način možemo doći do Rascjepa?
Kako?
Ne, stani! Ispričao sam ti priču.
Molim te. Daj mi opijum.
Ne!
Nije opijum.
Najobičniji šećer.
Kujo lažljiva! Zaslužuješ sve što te čeka!
Ne želim te vidjeti!
Zašto oklijevaš, mladiću?
Došao si nešto učiniti, zar ne?
Zašto ne učiniš to?
Došao sam te ozlijediti.
Zašto bi učinio nešto tako strašno?
Reći ću ti zašto, Vic. Zato što je ozljeđivanje tvoj hobi.
Pretpostavljam da si iz ubožnice.
Znaš, ako sam te ozlijedio, vjerojatno si to zaslužio.
Klinci uče kad si strog…
Pa, nisam više klinac, Vic. Ojačao sam.
-A ti si ostario. -Događa se svima.
I tebi će jednoga dana.
Da, poznat si mi.
Oduvijek sam dobar s imenima i licima.
Kako se zovem, onda?
Sjećam se da si bio jako mlad kad si nam stigao.
Mama ti je došla iz Glasgowa.
Nije te željela.
Ne. Mama je bila tkalja iz Manchestera.
Umrla je tijekom poroda.
Tata me je doveo kad je otišao boriti se za carstvo.
-Umro je na Krimu. -Da.
To je priča koju su sestre uvijek pričale djeci.
-Lažeš. -Idiote, Krimski rat završio je 1856.
Možda si glup, ali valjda znaš računati.
Bila je prostitutka, koliko se sjećam.
Nisi joj bio prvo dijete kod nas, a ni zadnje.
Ne poznaješ me!
Samo lažeš da bi me sludio.
Kao da me se sjećaš među masom klinaca.
Da me se stvarno sjećaš, znao bi mi ime.
Kako se zovem, Vic?
Billy.
Zoveš se Billy.
Stalno si bio sa sestrama.
Mali Bill.
Noću bi toliko plakao
da bi me probudili kako bih to riješio.
Zašto si plakao?
Zato što ti je mama bila kurva iz Glasgowa, zar ne?
Ili zato što ti je otac bio njezina mušterija?
Ne.
Gubi se iz moje kuće, Mali Bille.
Ili ću ti dati razloga za plakanje.
Poludjela sam.
Znam. Čula sam te na ulici.
Kakav gad.
Žao mi je, Jess.
Zašto se ispričavaš?
Tjerala sam te da ga vidiš.
Tako odvratnog tipa još nisam upoznala.
Kako si se uspjela tako kontrolirati?
Nisam morala.
Nije me briga za njega.
-Kako to misliš? Kako? -Ne znam.
Shvatila sam da sam imala uz sebe nekoga u djetinjstvu.
Nekoga tko me je volio. I brinuo se za mene.
I dalje imaš.
Volim te, Bea.
Znam da je šupak…
ali ima pravo oko jednoga.
Watson zna više nego što priznaje.
Ne bih se začudila da stoji iza svega.
Dokazat ću to.
I privesti kraju.
Bea.
Nemoj se izjedati mržnjom prema Sherlocku. Nije vrijedan.
Samo je slomljeni starac zarobljen u svojim sjećanjima.
Gdje je Jessie?
Daleko od vas.
Kako se osjećate?
Dolazim sebi.
Mogao sam biti bolji prema majci.
Ali volio sam je.
Jako sam je volio.
Moraš mi vjerovati.
Vjerujem.
Ovaj čaj
nije iste vrste kao i prije?
Nije.
Budući da je nova vrsta, a jučer je bila nedjelja,
gđa Hudson mogla ga je kupiti
samo na tržnici Lanes.
Poznajući je, sigurno je željela kupiti najjeftiniji čaj.
Ali da sačuva obraz, kupila je drugi najjeftiniji. A to je cejlonski.
ČAJ IZ DARJEELINGA
Cejlonski. Točno.
Žao vam je što ste je znali.
Posljednje je desetljeće za mene bilo pravi pakao.
Ali nastavio bih tako još 100 godina da budem samo trenutak s njom.
Život ne treba biti bezbolan, Beatrice.
Radost i patnja plešu zajedno dugo u noć.
Nemoj se kriti od njih.
Bea? Je li sve u redu?
Da ti vidim tijelo.
-Beatrice… -Pokaži mi.
Želim vidjeti.
Skini majicu.
Ne želim da kriješ tijelo od mene.
Prelijepo je da ga skrivaš.
Nema više skrivanja?
Nema više skrivanja.
Prijevod titlova: Vedran Pavlić