‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏כמה זמן זה "נורמלי"?
‏מאיפה לי לדעת?
‏עשר דקות?
‏אף פעם לא מדדתי.
‏אבל נהנית, נכון?
‏תקשיבי…
‏אני נהניתי. ‏-ליאו.
‏נהניתי.
‏נהניתי מאוד. די, צריך להתרכז.
‏גם ככה נראה לי שזה היה 15 דקות.
‏בפעם הבאה נמדוד. בלי לחץ.
‏תהיה עוד פעם? ‏-לא בהכרח.
‏אבל אמרת "בפעם הבאה". ‏-אני קצת עסוקה כרגע.
‏אין לי חמש דקות פנויות.
‏סליחה, אני בטוח שזה היה יותר מחמש.
‏לכל הרוחות!
‏את מי הוא ביקר לדעתך?
‏"אוזן ימין הוסרה בתקיפה."
‏"עין שמאל הוסרה בתקיפה."
‏כן, הבנתי.
‏איך הוא לא מת?
‏כתוב שכאשר הקורבנות הגיעו לבית החולים
‏פצעיהם כבר החלימו לחלוטין.
‏אובדן דם מזערי.
‏פשוט…
‏זה בלתי אפשרי.
‏בחרנו בשם "תיק האספן".
‏הפציעה החלימה לחלוטין, ‏כאילו מעולם לא היה שם גף.
‏זה אסטר. ‏-אסטר.
‏האספן חזר.
‏דיברנו עם אחת האחיות בביה"ח.
‏היו קורבנות נוספים.
‏לאחד חסר חלק מהכבד, ‏לאחר חלק מהריאה השמאלית, וזה לא הכול.
‏אז מה? ספייק אמר שאתמול בלילה ‏היו מפלצות חדשות בכל העיר.
‏מה מיוחד במקרה הזה?
‏שרלוק סיפר לי על מקרה כלשהו, ‏היחיד שהוא מעולם לא פתר.
‏רגל שמאל, רגל ימין, ‏יד שמאל, יד ימין, כולן נלקחו.
‏הפצעים החלימו בדרך נס.
‏כמו במקרה הזה.
‏אנחנו חושבים שמישהו מנסה להרכיב אדם שלם
‏מאיברים של אחרים.
‏הכוח ששימש לכך ודאי הפסיק כשאימא של…
‏כשהפרצה נסגרה בראשונה.
‏עכשיו יש אחת חדשה והוא ממשיך.
‏עדיין לא הבנתי מה התוכנית.
‏אז מה אם זה קורה שוב?
‏למי אכפת? מה הטעם? ‏איך זה יעזור לנו למצוא את הפרצה?
‏ג'סי לא מצליחה להיכנס עמוק מספיק ‏לראשי המפלצות כדי לראות את המיקום.
‏בילי, העניין הוא שמבין כל המקרים
‏ווטסון מתעניין בזה ואנחנו מתעניינים בו.
‏מה אם יש דרך אחרת למצוא את הפרצה?
‏לא.
‏אמרת שאם תיכנסי עמוק יותר לסיוטים,
‏למערה הגדולה הזאת… ‏-לא אעשה זאת שוב.
‏אני יודע שזה ודאי נורא, ג'סיקה,
‏אבל את יכולה לעזוב מתי שתרצי, ‏לכן אני לא מבין…
‏אתה לא מכיר את התחושה. אני לא מוכנה.
‏כאילו שאתה היית מוכן. ‏-אני…
‏היא לא רוצה, לא נכריח אותה. ‏-די! טוב? פשוט… די.
‏תקשיבו, כולנו…
‏עייפים קצת.
‏בואו…
‏ננשום עמוק.
‏בי.
‏מה את יודעת על מקרה האיברים?
‏שרלוק אמר שהשתמשו בצמח נדיר.
‏אסטר.
‏ווטסון אמר לו שדיבר על כך ‏עם מומחית, אדית דובואה.
‏צריך להתחיל בה. ‏-טוב.
‏יופי. בזה נתחיל, טוב?
‏ליאו.
‏בדוק מה הכתובת שלה בעירייה
‏וכשתחזור נלך לשם כולנו יחד.
‏לא רוצה, אחי. יש לי דברים לעשות.
‏אתם רבים, אתם לא זקוקים לי.
‏תסתדרו לבד.
‏ביל! מה?
‏לכי.
‏גם אני לא באה.
‏ג'סי, מה?
‏אני לא מאמינה שביקשת שאעשה את זה.
‏לא ביקשתי… ‏-עזוב אותי.
‏בילי! עצור!
‏רגע, בילי. עצור.
‏תקשיב.
‏איך היה לדבר איתו שוב? ‏-עם מי?
‏ספייק סיפר לי. ‏-לספייק יש פה גדול.
‏ספייק חבר טוב, בילי.
‏בוא נדבר, טוב?
‏הוא אמר שהם שיקרו בנוגע להורים שלי.
‏שאימא שלי הייתה…
‏היא לא הייתה אורגת.
‏אולי הוא שיקר.
‏בדקתי את הרישומים בבית המחסה.
‏תקשיב, ביל.
‏אני רוצה לפגוע בו על מה שעשה לך.
‏לא נכון. ‏-כן!
‏זו לא אשמתך. היית רק ילד.
‏ילדים לא אמורים להגן על אחרים, ‏אמורים להגן עליהם.
‏אני שונא אותו, בי.
‏גם אני.
‏אבל אתה באמת רוצה ‏להרוס לעצמך את החיים בגלל זה?
‏כי זה מה שיקרה.
‏בילי, אתה קשוח אבל גם טוב לב.
‏אנשים טובים לא מסוגלים ‏לפגוע באחרים בלי שזה יפגע בהם.
‏אנחנו זקוקים לך, ביל.
‏אנחנו זקוקים לכוחותיך.
‏וללב שלך.
‏אין לנו תחליף לזה.
‏יש לך כושר שכנוע, לא הוגן.
‏סם חיים? ‏-לא, תודה.
‏"כשאדם מואס בלונדון,
‏הוא מואס בחיים.
‏הרי לונדון מכילה את כל מה שיש לחיים להציע.
‏מעולם לא הייתה עיר כזו.
‏עיר שבה אפשר להיות מי שרוצים.
‏לעשות מה שרוצים."
‏אני חמוש.
‏אני בטוח.
‏אתה הרי נראה כמו חיית פרא.
‏תראה אותך.
‏אבל אתה לא באמת חיית פרא, מה?
‏זו תחפושת.
‏לא.
‏יש לי חברים עכשיו.
‏יש לי חיים כאן…
‏והם ודאי יודעים שאתה נסיך אנגליה, מה?
‏או שמא באזורים האלה לא מחבבים אנשים כמוך?
‏אם תחזיר אותי לארמון לא אהיה נסיך יותר.
‏לא אשתתף בפגישות,
‏במשתים, בארוחות, באירועים חברתיים.
‏אפילו לא אדבר עם אמי.
‏מה היא אמרה כשגילתה שברחתי?
‏כשגילתה שהבן השברירי שלה נעלם?
‏היא לא יודעת עדיין, נכון?
‏לא סיפרת לה.
‏אם תעז לגעת בי, אספר לה באיזו רשלנות נהגת.
‏כיצד תשמור על תחושת העליונות
‏כשלא תעבוד בעבור משפחת המלוכה?
‏אני קובע את גורלי.
‏אני!
‏אם ארצה לחזור לארמון אעשה זאת כשארצה.
‏וחוץ מזה, דיימלר…
‏אין לך מה לעשות בנדון.
‏ג'ון?
‏אלוהים!
‏כמעט חטפתי התקף לב.
‏איך נכנסת?
‏בי שכפלה את המפתח כשהיית מעולף.
‏יפה מאוד.
‏אני לא רוצה להיות כאן. ‏אני כאן כי אין לי בררה.
‏אני זקוקה לעזרתך.
‏בטוח שזה כאן?
‏קולברוק גרדנס 11, אדית דובואה.
‏נראה שמישהו השיג אותנו.
‏ווטסון.
‏למה ווטסון נואש כל כך ‏למצוא את אשת הצמחים הזו?
‏אלוהים.
‏נראה שידידנו הרופא בילה כאן.
‏לעזאזל, איזה בלגן הוא השאיר.
‏זאת אדית?
‏עם בעלה?
‏הם לא נראים שמחים במיוחד.
‏נראה לי שגיליתי מה ווטסון חיפש.
‏היומן שלה.
‏"19 באוגוסט.
‏למרבה המזל, המחלה תקפה רק את קצותיו.
‏הבהונות והאצבעות משחירות בעוד הרקב מתפשט."
‏בעלה.
‏"אוקטובר. המחלה התפשטה אל איבריו הפנימיים.
‏אם לא אעשה משהו הוא ימות.
‏אני מתכננת לכפות עליו תרדמת.
‏ולהעביר אותו למקום בטוח.
‏אני מקררת את גופו כדי לשמר את מה שנותר
‏ומשתמשת בטבע כדי לשחזר אותו.
‏להשיב אותו."
‏היא האספנית.
‏"מקום בטוח"?
‏זה ממש עוזר… אין לדעת איפה היא.
‏שרלוק אמר
‏שאסטר זקוק לתנאים ‏מסוימים מאוד על מנת לצמוח.
‏הוא צומח בטבע רק בצוק מסוים ‏בהר מסוים בצפון ויילס.
‏הגנים הבוטניים.
‏תראו. תראו מה ווטסון עשה כאן.
‏הוא נואש.
‏פחד וזעם.
‏למה הוא נואש למצוא אותה?
‏למה שיגיד לשרלוק
‏שהאסטר הוא מבוי סתום ‏אף שזה בוודאות לא נכון?
‏הגיע הזמן למצוא תשובות.
‏מה דעתך שנבלה הערב חמש דקות יחד?
‏כשנחזור.
‏אם נחזור.
‏ברור שנחזור.
‏יש סיכוי שפעם לא נחזור.
‏היה לנו מזל עד עכשיו, אבל…
‏את רוצה לוותר?
‏אי אפשר.
‏אני שמחה שאתה כאן.
‏מאז שהגעת…
‏מה?
‏אני פוחדת פחות.
‏גם אני.
‏השארתי את המפתח בחריץ, ‏ווטסון לא יוכל להיכנס.
‏אין לי מושג איך לחשוב על זה.
‏תעשה מה שעשית כשהבנת את החזיונות של אמי.
‏זה היה מזמן, אני לא זוכר. ‏-הזיכרון קיים בראש שלך.
‏אבל הוא קבור מתחת ל-15 שנות חרא.
‏אל תקללי.
‏אנשים שמקללים הם עצלנים ואינם יצירתיים.
‏אתה מנסה להיות אבא פתאום? ‏-לא, רק אמרתי.
‏עצה אבהית?
‏לא אמרתי… ‏-חרא.
‏ציצים, זין, ביצים.
‏ביצים מחורבנות.
‏סיימת?
‏פשוט…
‏תספרי לי מה את רואה בסיוטים.
‏אני איפשהו מתחת לאדמה. במנהרה.
‏ויש חור גדול, כמו מערה.
‏ויש בה גופות.
‏המון גופות.
‏אולי קריפטה?
‏קטקומבות?
‏יש שם מפלצות.
‏דברים אפלים.
‏"דברים אפלים"?
‏אולי תהיי עמומה יותר?
‏כל הפרטים האלה מבלבלים אותי.
‏הם עוטים גלימות שחורות.
‏ומסכות.
‏אפים ארוכים ומחודדים. עיניים חלולות.
‏את רואה רופאי מגפה.
‏חבשו מסכות כאלה בתקופת המגפה השחורה.
‏הן היו מלאות עשבים ותבלינים ‏כדי להגן עליהם מפני "אוויר רע".
‏שטויות במיץ, אבל המדע היה בחיתוליו.
‏משום שהגבול בין העולמות ‏דק יותר במקומות שבהם תנועה רבה,
‏כנראה מדובר בקבר מגפה.
‏זהו זה.
‏המקום הזה עצום.
‏רגע, זה נראה לי מוכר.
‏זה המקום שבו צולמו התמונות שראינו בבית.
‏- משתלת הבוטנאית הראשית -
‏תישארו צמודים.
‏כשפרומתאוס יצר בני אדם מחמר והעניק להם אש,
‏זאוס העניש אותו בקשירתו לסלע,
‏ובעיט שהגיע כל יום וניקר את כבדו לנצח.
‏כיצד תענישו אותי?
‏בילי.
‏זה נגמר, אדית.
‏כן, נכון.
‏באמת נגמר.
‏אבל לא מהסיבה שעליה חשבתם.
‏זה נגמר כי הוא מוכן.
‏סיימתי אותו.
‏הנסיוב יעיר אותו מהתרדמת.
‏אסור שהיא תעיר את הדבר הזה.
‏בניתי אותו חזק מאוד.
‏לא ימצא חן בעיניו ‏שאתם מאיימים עליי, אני מבטיחה.
‏למה ציפית, אדית?
‏כשגונבים איברים יש השלכות.
‏לקחתי תרומות מאנשים ‏שיכלו להרשות זאת לעצמם.
‏לא הרגתי איש, ‏הוא לא היה זקוק לאיברים חיוניים.
‏ראינו איש עם חור בגודל אגרוף.
‏הוא מורכב מיותר מ-30 אנשים!
‏אני שולטת בחיים!
‏סיפור פרומתאוס הוא אזהרה, אדית.
‏כפיית המדע על הטבע גוררת אסון.
‏המעשה שלך פסול.
‏פסול?
‏פסול.
‏אל תדבר איתי על מה שפסול.
‏בעלי היה מנתח.
‏הוא הציל חיים.
‏אך אלוהים החליט להעניק לו מחלה
‏בעוד אנסים ורוצחים בשיא הבריאות.
‏ובכן…
‏מצאתי דרך להיות אל.
‏ואהיה הרבה יותר טובה ממנו.
‏לא, אדית, לא!
‏סמי! אני כאן.
‏לא.
‏לא…
‏סמי?
‏זה נגמר, אדית. ‏-לא.
‏לא סיימנו.
‏סיימנו. יש עשרות קברי מגפה בלונדון,
‏בקרי בכולם ותראי אם תחושי משהו.
‏אין לנו זמן לזה.
‏אין כיוונים אחרים.
‏מעגלים. אני רואה מעגלים בסיוטים.
‏לא רוצה לדעת! לא רוצה את זה בראש! ‏בבקשה, תניחי לי!
‏בבקשה…
‏אל תבכי.
‏אני לא מסוגלת לחזור לסיוטים.
‏לא מסוגלת.
‏אני יודע.
‏אחזתי בידה של אמך בזמן הסיוטים.
‏אחזתי בה בלילות החשוכים בעודה מיטלטלת.
‏רועדת.
‏אני רק רוצה שזה ייגמר.
‏טוב.
‏מעגלים, קברי מגפה.
‏יש רק…
‏אני יודע שיש קבר מגפה מתחת לספריית לונדון.
‏לחדר הקריאה שם קוראים "חדר המעגל".
‏זאת אומרת…
‏בסך הכול ניחוש, אבל…
‏אפשר ללכת לשם.
‏נראה אם תחושי משהו.
‏זה כנראה הגיע לאיברים החיוניים.
‏הייתי צריכה לאסוף יותר חלקים.
‏מה את יודעת על ג'ון ווטסון?
‏לפני 15 שנים נפערה פרצה.
‏אנחנו יודעים שהיית מעורבת וגם הוא.
‏ספרי לנו מה את יודעת.
‏למה שאעשה זאת?
‏אם תספרי, לא ניקח אותך למשטרה.
‏בי, היא תמשיך לגנוב איברים…
‏לא אכפת לי, לא משנה.
‏הכי חשוב שנגלה עוד על ג'ון ווטסון.
‏אי אפשר, בי.
‏אלוהים.
‏אתם שונאים אותו כמעט כמוני.
‏ואני חשבתי שבאתם להציל אותו.
‏להציל אותו?
‏לכל הרוחות.
‏לשם מה מצפן?
‏התופעה ככל הנראה משבשת ‏את השדות המגנטיים של כדור הארץ.
‏אם מתקרבים לפרצה, המצפן משתולל.
‏רציתי להודות לך.
‏על מה?
‏הרבה זמן לא יצאתי ככה.
‏האמת שזה…
‏זה נחמד.
‏מזכיר לי נשכחות.
‏אני יודע שלכולכם ודאי היה קשה.
‏היה מפחיד. מבלבל.
‏אבל תקופות אפלות ‏בדרך כלל יוצרות קשרים קרובים.
‏זו מתנה.
‏לחוש חיבור חזק לאחרים.
‏קרבה.
‏להיות חלק מצוות.
‏תוקירי את זה.
‏תאמיני לי.
‏זה לא יימשך לנצח.
‏קדימה, מהר.
‏טוב, זהו זה.
‏חדר המעגל.
‏את חשה משהו?
‏המצפן כנראה מקולקל.
‏זה לא כאן.
‏אין אפשרות אחרת.
‏אני לא מכיר מקום אחר שקשור במעגלים.
‏זה לא אומר שאין.
‏זה מוכרח להיות כאן.
‏מוכרח.
‏עצמי עיניים.
‏תנשמי עמוק ו… ‏-זה לא כאן, אמרתי לך!
‏בסדר, תשכחי מזה.
‏אלוהים.
‏עזרו לי לשחרר אותו. ‏-לא.
‏מה?
‏הנח לו.
‏מתי תהיה לנו עוד הזדמנות כזו?
‏ביאטריס.
‏סיכמנו שתספרי לנו עליו.
‏קדימה.
‏בשמחה.
‏כשסמי חלה ניסיתי למנוע את התפשטות המחלה.
‏ניסיתי הכול. דבר לא הועיל.
‏לאחר שמיציתי את המדע…
‏פניתי אל תורת הנסתר.
‏מי שימצא דרך ליצור קשר עם המתים…
‏קשר אמיתי.
‏קשר שאפשר לתעד.
‏מי שיעשה זאת יהיה המפורסם בעולם.
‏גאון יותר מניוטון, גלילאו וארכימדס.
‏זה אפשרי.
‏אם נתאמץ מספיק, זה גם יקרה.
‏אתה מוזמן לקפלת השחר באדינבורו ‏בסוף השבוע הבא, מר הולמס.
‏אנחנו רוצים לערוך סדרת סיאנסים ולדעתי…
‏מר הולמס עסוק מאוד בימים אלה.
‏אין לו זמן לבקר… ‏-שטויות!
‏מה חשוב יותר?
‏אני מתנצל בשם ידידי.
‏הוא מתקשה להתלהב מדברים כאלה.
‏אין לו… כישרון לזה.
‏לא נכון.
‏קראתי כתבים שומריים עתיקים.
‏הם מאמינים שלאחר המוות
‏מגיעים אל שאול קודר שנקרא ארשכיגל.
‏היו שלוש כניסות שעליהן שמרו שלוש מפלצות.
‏מישהי מחפשת את מר הולמס, אדוני.
‏כן?
‏קוראים לי אדית דובואה.
‏קיבלתי את הכתובת מהשחר הזהוב.
‏הם אמרו לי לחפש את שרלוק הולמס.
‏הוא עסוק, תצטרכי לחזור בפעם אחרת.
‏אני חושבת שמצאתי דרך להגיע לצד השני.
‏מה זאת אומרת? איך?
‏הצלחתי להשיג…
‏אני לא יודעת כיצד לתאר.
‏מעין שריד.
‏הוא אמיתי?
‏השקעתי בו את כל כספי.
‏מה נעשה?
‏אקח אותו ואוודא שהוא מקורי.
‏סמי?
‏סמי, אני כאן.
‏אני כאן.
‏לא.
‏תשאיר אותו כאן, אנחנו בקושי מכירים.
‏הזמנת אותי בשל המומחיות שלי, נכון?
‏כן…
‏הזמנת אותי כי את רוצה ‏להפיח חיים בעצמות בעלך.
‏אקח את השריד. אמצא דרך.
‏דוקטור, לפי כל מחקריי, ‏שימוש בכלי הזה הוא סכנה גדולה.
‏אני נראה לך חובבן, גברת דובואה?
‏לא. ‏-בבקשה.
‏אל תמעיטי בכישוריי.
‏כמה זמן?
‏נהיה בקשר.
‏אבל לא יצרת קשר, דוקטור.
‏לקחת תקוות אישה שניסתה להציל את בעלה
‏והשלכת אותן הצדה.
‏חיכיתי…
‏וחיכיתי.
‏אבל היו לך תוכניות אחרות.
‏- אתר התלייה בטייברן -
‏פלקדורן, אלדורן, אלבנד,
‏לומידורן,
‏קולונוס, אלמונוס.
‏חלפו כמה שבועות וסמי עמד למות.
‏השתמשתי בלוח סיאנס בתקווה לעזרה.
‏אבל משהו השתנה.
‏לפתע היה לי כוח ‏להבין צמחים ברמה מולקולרית.
‏גיליתי ששילוב התמציות שלהם ‏יכול לחולל נסים.
‏אל תדאג, אהובי.
‏ידעתי מה עליי לעשות.
‏זה לטובה.
‏תנוח לעת עתה.
‏אבנה אותך מחדש. מבטיחה.
‏לאחר כמה חודשים הגיע אורח.
‏מה עשית, אדית?
‏אני יכולה לשאול גם אותך.
‏איך מצאת אותי?
‏אסטר.
‏שרלוק הריח אותו באחד השיקויים שלך. ידעתי.
‏ברגע שראיתי את הקורבנות ידעתי.
‏איפה בעלך? ‏-במקום בטוח.
‏אבנה אותו מחדש, דוקטור.
‏את מטורפת.
‏שוב על עקבותיך,
‏חזור לשרלוק ותגיד לו שטעה.
‏באמת? ‏-כן. כי אני יודעת מה עשית.
‏ראיתי כשקיבלתי את הכוחות.
‏אם תעז לומר משהו, אגלה להם שלקחת את השריד
‏ולא סתם ניסית לדבר עם המתים,
‏אלא פערת חור בצד היקום.
‏זה אתה.
‏אתה עשית זאת.
‏אתה פערת את הפרצה שהרגה את אמי.
‏אתה הרגת אותה. ‏-לא!
‏כן! שיקרת לשרלוק,
‏העמדת פנים שחיפשת את הפרצה,
‏אבל תמיד ידעת איפה היא נמצאת.
‏חשבתי שאם נשתלט על המפלצות,
‏ארוויח זמן ובסוף אצליח לסגור אותה.
‏לא התכוונתי שאמך… חשבתי שתהיה דרך אחרת.
‏זה לא קרה.
‏וזה הרס אותה.
‏היא נגזלה ממני.
‏אני מצטער.
‏אני לא מאמינה שזה אתה.
‏שאתה אחראי לכל זה.
‏ועוד אחרי כל מה שעברנו. ‏-הפעם זה לא אני.
‏אני נשבע.
‏אחרי שהפרצה הראשונה נפערה, ‏השלכתי את השריד לתמזה.
‏אני נשבע! ביאטריס, בבקשה!
‏תאמיני לי. אני נשבע.
‏שאיש לא יזוז!
‏אם אפיל את זה…
‏כולכם תמותו.
‏למה אי אפשר לחפש? ‏-לא! אני מסרב!
‏אני לא מוכן להשפלה כזאת.
‏אני לא מוכן לעשות משהו שאיני רוצה.
‏תביטי סביב, הרחובות נעשים פרועים.
‏תקשיבי לי, צאי מהם.
‏מה יש לך?
‏אתה סתם רוצה להתמסטל? ‏-כן.
‏אני מכור. זה מה שאנחנו עושים.
‏למה אתה לא עוזר לי? ‏-אני לא רוצה.
‏זו לא סיבה.
‏כי אני לא מי שהייתי!
‏זו הסיבה.
‏כי שרלוק הולמס לא קיים יותר.
‏הגאונות, הקסם, השיטה, הכול נעלם ולא ישוב.
‏אני לא מאמינה לך. אתה פוחד.
‏פוחד?
‏את מעזה לומר שאני פוחד?
‏התשובות לכול בראש שלך.
‏אבל את פוחדת להישאר בחזיונות, זה עלוב.
‏תראי, העיר מתחילה להתפרק.
‏אם היה בך שמץ של אומץ, ‏היית יכולה לעצור את כל הסבל.
‏לא היית צריך להיות מבריק.
‏לא הייתי צריכה שתהיה מבריק.
‏רק שתילחם איתי.
‏יש לו רובה!
‏צאי מהרחובות, הם מסוכנים.
‏מה את עושה? סיכמנו.
‏נו, באמת!
‏לא הייתם משחררים אותי.
‏אדית, בבקשה!
‏באשר אליך, ג'ון,
‏למה אתה חושב שלא הרגתי אותך ‏כשמצאתי אותך מחטט?
‏כבר זמן מה אני חושבת
‏שאולי אצטרך להחליף את לבו, ‏את גנגליון העצבים שלו.
‏איברים שאי אפשר לקחת מאנשים ‏בלי להרוג אותם.
‏אבל באשר לחייך, ג'ון…
‏אחרוג מהכלל.
‏אנחנו דומים.
‏שנינו העמדנו פני אלוהים ‏וגילינו שיש לזה מחיר כבד!
‏אני לא מעמידה פני אלוהים.
‏אני אל.
‏ובתור אל, לפעמים עליי לגרום סבל ‏לחפים מפשע למען טובת הכלל.
‏אני מצטערת מאוד שהסתבכתם בזה.
‏אני מצטערת מאוד שהסתבכתם איתו.
‏אדית, בבקשה. ‏-בעלך מת, אדית.
‏את לא יכולה להשיב אותו.
‏די!
‏שאיפה אחת מזה…
‏לא תחושו דבר.
‏סמי.
‏אתה כאן.
‏סמי, אתה כאן.
‏אהוב שלי.
‏אתה חי.
‏תתרחקי ממנו.
‏יקירי, אני כאן.
‏יקירי האהוב.
‏אתה חי. ‏-כן.
‏חמש עשרה…
‏כן.
‏למה?
‏הצלתי אותך.
‏למה?
‏כדי שנוכל להיות יחד.
‏אדית, תתרחקי ממנו.
‏חמש עשרה…
‏כן. ‏-…שנים.
‏לכדת אותי כאן.
‏למה לא הנחת לי למות?
‏כי אני אוהבת אותך.
‏תראי… תראי מה עשית לי.
‏איך העזת לגזול ממני את מותי?
‏הדבר הזה יקרע אותנו לגזרים.
‏מוכרחים לברוח.
‏ביאטריס, אל תעזבו אותי.
‏ביאטריס, אל תעזבו אותי כאן.
‏שחררו אותי, בבקשה.
‏עזרו לי, בבקשה.
‏שחררו אותי, בבקשה.
‏בחייכם, תעזרו לי.
‏עזרו לי, בבקשה.
‏קדימה.
‏מהר, בי, לפני שיהרוג את כולנו. בואי!
‏בואי, בי.
‏בואי, מהר!
‏ביאטריס!
‏לכו.
‏קדימה, מהר!
‏זה היה מסע ארוך.
‏רק עוד כמה שעות.
‏בדיוק חלפנו על פני דובר.
‏ראיתי את הצוקים.
‏חשבתי שתשמחי יותר כשתדעי שאני קרוב.
‏אני שמחה.
‏פשוט…
‏שרלוק אמר שהחקירות
‏גרמו לו לחוש קשור יותר לווטסון ולאמי.
‏כאילו הם נלחמו יחד.
‏אני לא מרגישה ככה באשר לחבריי.
‏הם כל הזמן מנסים לגרום לי ‏להעמיק בסיוטים שלי.
‏אף שאמרתי להם שאני לא רוצה.
‏הם לא מבינים אותך יותר, ג'סי.
‏אנשים כמונו. קשה להם.
‏את כבר גדולה עליהם.
‏נעשית משהו כל כך…
‏מיוחד.
‏רב עוצמה.
‏בי מבינה.
‏בי לעולם לא תכריח אותי לעשות משהו.
‏היא המלאך השומר שלי.
‏ווטסון היה הכיוון היחיד.
‏אין לנו מושג מי פער את הפרצה או היכן היא.
‏אחרי כל מה שעשינו,
‏כל מה שעברנו, אנחנו שוב בידיים ריקות.
‏זה נגמר.
‏אי אפשר להפסיק לנסות.
‏הפרצה מתרחבת.
‏תראו מה קורה לעיר.
‏זו רק שאלה של זמן…
‏מה נעשה?
‏יש דרך אחרת.
‏רק אחת.
‏ג'סי?
‏ג'ס!
‏אולי את לא זוכרת אותי.
‏נפגשנו פעם… ברחוב.
‏אני זוכרת אותך.
‏איך נכנסת לכאן?
‏מה אתה רוצה?
‏בעלת הבית הכניסה אותי באדיבותה.
‏באמת?
‏קדימה, עוף מכאן.
‏יש לי מידע בשבילך.
‏נראה לי שהוא יעניין אותך מאוד.
‏תראה כמה הרחובות שקטים.
‏אלה המפלצות.
‏אנשים יודעים.
‏הם יודעים שמשהו רע קורה. זה באוויר.
‏תקשיב.
‏בנוגע למה שקרה. זה לא היה לעניין.
‏אתה בסדר עכשיו?
‏כן.
‏כן, עשיתי סדר בראש.
‏יופי. אכניס אותם.
‏הנה אתה, מושתן קטן.
‏ביאטריס?
‏ביאטריס, את באה ל…
‏יש לך חמש שניות לספר לי מי אתה.
‏עזוב אותי, ויק. אני לא רוצה לדבר איתך.
‏אבל אני רואה שרצית לדבר ‏עם כל האנשים בבית המחסה.
‏ניסית להשיג מידע עליי?
‏אם יש לך בעיה, אולי תתנהג כמו גבר?
‏תבוא אליי.
‏לא אילחם בך. אתה לא שווה את זה.
‏חבל.
‏כי אני אילחם בך.
‏זו הבעיה אצל בנים בלי אבות, ‏הם לא לומדים להיות גברים אמיתיים.
‏אבל אני אלמד אותך.
‏ואתה גבר אמיתי?
‏אני אני.
‏מי שאת רואה ומכירה, זה אני.
‏אני לא מכירה אותך.
‏יש לי בחילה.
‏בבקשה, ביאטריס… ‏-אל תיגע בי.
‏אין לך זכות לגעת בי שוב.
‏שיקרת מהרגע שהכרנו.
‏סיכנת את כולנו. ‏אותי, את ג'סי, את ספייק, את בילי. ולשם מה?
‏כדי להעמיד פני עני קצת?
‏לא.
‏כדי להיות חבר שלכם.
‏לולא השקר, לא הייתם נותנים לי הזדמנות…
‏לא.
‏שלא תעז להשליך את זה עלינו.
‏מעולם לא היה לי אפילו חבר אחד.
‏מעולם לא היו לצדי כפי שאתם זה לצד זה.
‏במשך כל חיי חשתי בודד.
‏בטח היה לך קשה, הוד מעלתך.
‏תגיד לי, נתנו לך מה שהיית צריך?
‏אני נתתי לך מה שהיית צריך?
‏שיפרתי את הרגשתך?
‏אני מבטיח לך…
‏אפשרתי לך להיכנס.
‏זו הייתה טעות.
‏אם הייתי יכול לחזור בזמן, הייתי… ‏-לך.
‏לא.
‏אני רוצה שתלך ושלא נתראה שוב בחיים.
‏קום ותילחם בי.
‏תילחם בי.
‏יודע למה זכרתי את השם שלך, בילי?
‏כי הענקתי לך אותו.
‏זו הייתה הזכות שלי, ‏להעניק שמות לכל הילדים שהגיעו.
‏כל אלה שהאימהות שלהם לא טרחו להטביל.
‏הענקתי לך שם.
‏ועשיתי אותך חזק כי היית צריך להיות חזק.
‏בכל זאת…
‏תביט סביב!
‏תראה את העיר הזאת!
‏תראה את היחס שלה לאנשים.
‏אילולא עשיתי את כל זה, נראה לך שהיית שורד?
‏לימדתי אותך להילחם.
‏ועכשיו…
‏תילחם בי,
‏חתיכת חרא.
‏קדימה!
‏תילחם בי!
‏אלוהים, הוא מת.
‏תזעיקו משטרה! ‏-תזעיקו משטרה!
‏איפה היית, ג'ס?
‏יצאתי להסתובב ולנקות את הראש. ‏-איך הלך עם שרלוק היום?
‏ניסיתי לגרום לו לעזור לי.
‏הוא לא היה מעוניין.
‏הוא כבר לא מה שהיה פעם.
‏הוא אמר לי שאני פחדנית.
‏כי אני לא מוכנה להעמיק בסיוטים שלי.
‏יש בזה משהו, לא?
‏מה?
‏תקשיבי…
‏אני לא אומרת שאת פחדנית.
‏אבל אם תעמיקי ותמצאי פתרון, ‏כל השטויות האלה ייעלמו.
‏ככה את חושבת?
‏ווטסון לא פער את הפרצה הזאת, הוא אמר לנו.
‏אין ספק ששרלוק לא מסוגל לעזור.
‏את היחידה שיכולה לשים לזה סוף
‏ואת רק צריכה להעמיק בסיוטים שלך.
‏לא ייאמן, אפילו את. ציפיתי שתביני.
‏אני מבינה, זה לא אומר ‏שאני לא יכולה לדבר איתך בכנות.
‏זה לא אומר שאני לא חושבת שאת צריכה להתבגר.
‏הוא צדק.
‏הוא צדק לגבי כולכם. אתם לא מבינים!
‏מי?
‏ג'סי!
‏ג'ס!
‏כל המשרתים צריכים לדעת לאן ללכת.
‏ניצחת.
‏כולם מתים.
‏ג'ס!
‏ג'ס.
‏אתה בסדר?
‏כן.
‏הצילו! ‏-בואי.
‏הצילו! מהר! ‏-בואי.
‏מה קורה? האנשים האלה מתים?
‏איפה הפרצה?
‏לא יודעת. נראה לי שבקרבת קבר מגפה ישן.
‏איזה קבר?
‏פחדתי ולא ניסיתי לגלות.
‏עתיד העולם בסכנה ואת פוחדת?
‏יכולת להעמיק במחשבות המפלצות האלה.
‏הן ידעו איפה הפרצה.
‏אני מצטערת.
‏את חלשה מדי.
‏אני אטפל בזה עכשיו. ‏-כן.
‏עכשיו כשהגעת נוכל למצוא את הפרצה.
‏נמצא אותה ונסגור אותה. ‏-לא.
‏אני לא רוצה לסגור אותה.
‏מה?
‏עזוב!
‏מי אתה?
‏מה קרה כאן?
‏בבקשה.
‏תרגום כתוביות: אלון פיינר