EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Af alle mennesker troede jeg,
at du ville forstå det.
Siden du kom, har jeg været mindre bange.
Det samme har jeg.
Sømandens kærlighed venter ved månen
Sølvmåne, sølvmåne
Du har løjet lige fra starten.
Jeg vil aldrig se dig igen.
Du åbnede Revnen, som dræbte min mor.
-Du dræbte hende. -Nej!
Og hun døde. Hun blev taget fra mig.
Hvorfor er du her?
Jeg fortalte sandheden. Ikke?
Jeg overlevede harmen fra en psykopat
og nogle teenagere.
Du fortalte ikke hele sandheden.
Hvorfor gjorde du det?
Betyder det noget?
Ja, for Revnen, du åbnede, tog min mor fra mig.
Da jeg mødte Sherlock, var han ukendt.
Jeg så hans storhed.
Vi flyttede sammen.
Vi begyndte på sager for politiet.
Hans fejl og særheder var mange, men dem tog jeg mig af.
Jeg holdt ham fokuseret.
Da hans ry blev større…
…gjorde det mig stolt.
Sherlock Holmes er ikke én mands værk, men to.
Hans succeser var også mine.
Han blev mere kendt…
…og begyndte at glide fra mig.
Jeg måtte vise ham, at jeg også
kunne gøre…
…store ting.
Så du åbnede Revnen?
Det var ikke mit ønske.
Jeg ville i kontakt med åndeverdenen.
Hvis jeg lykkedes først, ville han se…
Hvorfor reddede du ham og ikke min mor?
Din mor håndterede ikke blot hans fejl og svagheder,
hun lindrede noget dybt inde i ham.
Et sted, jeg aldrig ville nå.
Sherlock skulle have hjulpet hende
og ikke omvendt.
Du taler om hans storhed og om din storhed.
Mænd er så besatte og opdager aldrig, når en kvinde har det.
Tror du ikke, jeg ved det?
Jeg kunne ikke konkurrere.
Tror du ikke…
…at deres forelskelse,
hver berøring, hvert smil…
Tror du ikke…
Han skulle bare se mig.
Hvorfor reddede du ham og ikke hende?
Det var ikke et valg, jeg handlede bare…
Men hvorfor ham i stedet for hende?
Når man samarbejder så længe, knytter man et bånd.
Vi var uadskillelige.
Hvorfor reddede du ikke min mor?
Fordi jeg elsker ham!
Fordi jeg altid har elsket ham!
Derfor åbnede du Revnen.
Derfor reddede du ham, og derfor passer du stadig på ham.
Nej.
Nej, en mand som dig kender ikke til kærlighed.
Du er for kold til det.
Hvorfor tror du, at du er helt alene?
Er jeg alene?
Hvor er dine venner da?
John!
Hvor fanden er du?
Hvad er der sket?
-Jessie! -Her.
Jessie!
Hvad er der sket?
Djævlen er kommet til London.
Da jeg ankom til havnen…
…bar en havnearbejder hende.
Han sagde, at en rejsende fra Amerika,
Lærredsmanden, som Jessie kaldte ham, gjorde det.
Han rørte en anden havnearbejder, som begik selvmord.
Hvad har han gjort?
Hendes puls er høj, hun sveder,
og øjnene indikerer, at hun er bevidstløs
og drømmer.
Eller i dette tilfælde har mareridt.
Han har fanget hende.
Hvem er han?
Det ved jeg ikke.
Mit håb var, at du vidste det.
Jeg aner det ikke.
Det er ikke ham.
Jeg ved, der er sket meget mellem jer,
men det, der sker nu, har intet med lægen at gøre.
Han er en ipsissimus.
Det må han være.
Hvis han har samme evner som Jessie, som Alice,
så kan han tilgå ens største frygt,
ens værste minder, og ødelægge en med dem.
Hvad vil han her? Hvorfor gør han det?
Revnen.
En ipsissimus som ham?
Han vil kunne beherske sine evner.
Han vil blive en gud.
En mareridtsgud.
Du er ikke undsluppet pestlægerne,
de kan lugte dig.
De kommer.
Der er ingen vej ud.
Husker du sidste gang?
Denne gang slår de dig ihjel.
Hvorfor har du gjort det her?
Jeg stolede på dig.
Jeg blev venner med dig, fordi du skulle finde Revnen,
men du var ikke stærk nok, var du?
Når jeg finder Revnen, vil jeg have adgang til dens kræfter.
Monstrene vil forsvinde.
Du er et monster.
Nej. Det er normale mennesker.
Jeg har set de rædsler, som mennesket vil bringe i fremtiden.
Alle de ugerninger vil ske af én grund.
Frygt.
Hvis man kan gøre en mand bange, kan man kontrollere ham.
Hvis vi ikke finder Revnen og lukker den, er vi fortabt.
Og vi skal finde den før Lærredsmanden.
Hvad laver du?
Jeg laver noget.
Jeg tænker.
Set fra en anden vinkel, er det godt.
Godt?
-Hvordan det? -Tja…
Lige nu kan vi ikke finde Revnen.
Men nu kan en mesteripsissimus finde den for os.
Finde den for os?
Hvad er planen så?
Okay.
Jeg foreslår,
når man tager alt i betragtning, at vi…
At vi venter på, at der sker noget.
-Er det din plan? -Ja.
At vente?
Præcis.
Er det det, du kalder genialt?
Det er virkelig storartet.
Hr. Holmes! Dr. Watson!
Jeg beklager afbrydelsen.
Kommissær Gregson ønsker at se jer.
Ja.
Jeg finder ham.
Jeg redder dig.
Der ser du. Jeg sagde, vi skulle vente.
Du så ham fra vinduet. Det betyder intet.
Vi kan være geniale.
Det skal vi.
Det skylder vi Beatrice og Jessica.
Jeg sagde, det ville gå galt.
Hvad havde du regnet med?
At du kunne løbe bort og leve på gaden en tid?
At du kunne tage en tilfældig pige med hertil?
Jeg ville vel være normal.
Måske er det alle de år i dette dødssyge rum,
hvor jeg har drømt om at have venner.
Drømt om at være en anden.
Tja…
…du kan ikke være en anden.
Det kan ingen af os.
Gør dig selv den tjeneste, og accepter det.
Frue.
Hr.
Dronningen har fortalt,
at Deres kusine Helena besøger paladset i eftermiddag.
Hun rejser gennem landet på en Europatur,
og Hendes Majestæt synes, I bør mødes.
Hendes Majestæt har hørt, at Helena søger en bejler.
Hvordan har hun hørt det?
Det ved jeg ikke.
Gå.
Hr.
Du har to minutter.
Hej.
Er du okay?
Jeg har haft det bedre.
Hør lige.
Der kom en fyr fra paladset efter Leo.
Buckingham Palace.
-Hvad? -Der bor Leopold nemlig.
Hvad?
Han bor der, fordi hans mor er dronningen.
Det er løgn.
Dronningen har 50 børn.
Han er et af dem. Prins Leopold.
Han har overgået sig selv i at være et pikhoved.
Jeg stilles for en dommer i morgen.
Du kan ikke ryge i fængsel for selvforsvar.
Det er nok ikke fængsel, de har planer om.
Nej.
Han er en af dem.
Leder af en fattiggård.
Man kan ikke skade dem og overleve.
-Men… -Det er lige meget.
Hvis Revnen forbliver åben, forsvinder byen
og de galger, jeg skal hænge fra.
Derfor er jeg her.
Jeg samler os igen. Sådan er vi!
Når vi mangler en, stinker vi.
Hvad vil du gøre?
Få mig ud af denne celle?
Du lyder som et barn.
-Du er et røvhul. -Hvad snakker du om?
Det her. Du er vores muskler.
Jessie er vores sjæl…
Leo er hjernen, og Bea er hjertet.
Hvad er Spike?
Kæften?
Jeg er skelettet.
Den vigtigste del. Det, der holder os sammen.
-Jeg bliver aldrig anerkendt for det. -Undskyld.
Nej, bare…
Nogle ting kan du bare ikke fikse.
Uanset hvor godt et skelet du er.
Jeg fikser det.
Du har været en god ven.
Den bedste af slagsen.
-Sherlock. -Jøsses.
Vær på vagt. Hallo?
Sherlock.
Du ser herrens ud.
Godt tidspunkt at dukke op.
Nogen brød ind og gik i arkiverne.
De tog mapperne på de sager, I har arbejdet på.
Lærredsjakkesæt?
Kender I ham?
Ikke endnu, men vi vil gerne møde ham.
Han gik hen til receptionisten og rørte hans arm.
Han smadrede sit eget hoved mod væggen.
Jøsses.
Så gik han til vagten, som…
Tja…
En krigsveteran, der nu blot vrøvler.
Sådan har han været lige siden.
Vi må vide, hvorfor han ville have mapperne.
Tja…
…måske var…
Måske var mapperne…
-Du behøver ikke selv regne det ud. -Det tager et øjeblik.
-Det passer dårligt. -Du skal ikke…
Han søger et monster.
Jessie sagde, at Revnens placering var i deres sind.
Der er flere monstre, men at finde et i denne by
er som at lede efter en nål i en høstak,
medmindre man ved, hvor der er et.
Arthur Hilton. Fuglekongen.
-Hvornår kan vi være ved Bedlam? -Ja.
Kom med.
Godt klaret.
Virkelig godt.
Tror du mig nu om mennesket?
Men vi er mere udviklet end det.
Vi vil bringe orden til verden.
Hvad mener du med "vi"?
Hvorfor tror du, at jeg lod dig leve?
Jeg har en søn.
Han er også en ipsissimus. Du skal have familie med ham.
I skal skabe et dynasti af ipsissimier,
som skal regere over mennesket, længe efter jeg er væk.
Nej! Du er sindssyg!
Jeg sagde, de ville finde dig.
Flygt og gem dig, Jessica.
Flygt og gem dig.
Stop! I Hendes Majestæts navn!
Pis.
Det er skrækkeligt med optøjerne i byen.
Vi så skrækkelige ting på vej til paladset.
Turen hertil var begivenhedsrig.
Min søster Emma insisterede på at tage katten med,
men da vi nåede Rotterdam,
slap katten ud af buret og løb bort.
Til sidst var vi nødt til at tage med skibet.
Hun græd.
Så tjekkede hun buret, og katten var der.
Han sneg sig vel tilbage.
Det må han.
Marie sagde, du var kedelig.
-Jeg er ikke kedelig. -Nå, ikke?
Du virker ret kedelig.
Kattehistorien var ikke den bedste i verden,
men vi kender ikke hinanden.
Jeg kan jo ikke starte med mine drukture, vel?
Kattehistorien var fin.
Du er allerede forelsket, ikke?
Det kan jeg se i dine øjne.
Det er jeg også.
Han hedder Henrik.
Han er kontorassistent ved retten i Münster.
Du er chokeret, ikke?
Måske.
Du vil bare lade dem styre?
Det er for mit land.
Sådan er pligt.
Man føler pligt for det, der betyder noget for en,
og jeg er ligeglad med alt.
Hvis vi gifter os, vil de have, at vi får børn.
-Altså sex. -Jeg ved, hvordan man laver børn.
Sørg for at øve dig, inden vi gifter os.
-Jeg har gjort det før. -Godt.
Jeg vil ikke være sammen med en mand,
der ikke kender til kvindekroppen.
Antag ikke, at vi gifter os.
Jeg vil gøre alt for at undgå det.
Nyd resten af din aften.
Farvel.
Øv dig, Leopold! Jeg mener det!
Hold dig skjult.
Hvis de finder dig, kvæler de dig.
Du har fanget mig her, fordi kun jeg kan stoppe dig.
Men hvorfor bliver du i mit hoved?
Hvad var det, du sagde?
"Et bange menneske er lettere at kontrollere."
Frygt.
Det er frygt, der holder mig her, ikke?
Pestlægerne… Jeg må møde dem.
Sådan afsluttes det.
Jeg har sagt, du ikke kan komme ud.
Du kan lade som om, men jeg kan mærke din frygt.
Hvor er jeg? Hvad er det for et sted?
Du ved godt, hvad du frygter mest, ikke?
At folk vil indse, at du er sær.
-Du er syg. -Bange for dine syn.
-I er begge monstre. -Du går i opløsning!
Nej.
Jo.
Du blev forladt af din far, og se dig nu.
Forladt af dine venner.
Og det er, fordi du er sær.
Fordi der er noget galt med dig, fordi du er modbydelig.
Fordi du ikke er til at elske
og er klam.
Kommissær Gregson. Følg mig.
KUN SÆRLIG ADGANG
Arthur har en fløj for sig selv.
Vi skal bruge rifler.
Sæt to vagter på taget.
De skal give besked, når de ser en mand i lærredsjakkesæt.
Jeg kan ikke lade tilfældige…
Manden kommer, om du vil det eller ej.
Hvis du vil overleve natten, bør du komme af vejen.
Beatrice.
Det er tid til, at du møder en gammel bekendt.
Jeg må ikke have et vindue.
På grund af fuglene.
Det giver sig selv.
Vi har brug for din hjælp.
Der er en mand på vej, Arthur.
En ond mand.
Han vil forsøge at komme ind i dit hoved og finde Revnen.
Det ved jeg ikke, hvad er. En Revne?
Der er dine evner fra.
Du gjorde forfærdelige ting.
Jeg ved, hvordan evnerne kan forskrue folk, for du er en god mand.
Når han er kommet ind i dit hoved…
…skal du dræbe ham.
Jeg kunne vise dig pubber, hvor musikken spiller hele natten.
Bagefter kunne vi gå en tur ved floden.
Jeg ville hyre en båd
og sejle os ud på vandet,
så vi kunne se solopgangen og spise morgenmad.
Jeg kan lide dig.
Det er klart. Du er jo ikke blind.
Hvad laver du her?
Din søster lod mig ind.
Du har ikke sagt, du har så charmerende en søster.
Du har ikke fortalt ret meget om dig selv, vel?
Louise, giv lige Spike og mig et øjeblik alene.
-Vi snakker lige… -Louise.
Byen bliver smadret.
Finder vi ikke Revnen, så vil din kære mor
ikke have et kongerige at regere.
Jeg plejede at kigge ud
og spekulere på, hvad jeg gik glip af.
Det gik hurtigt op for mig, at London er en ond by.
Den har behandlet dig og dine venner ondt, og alligevel vil du redde den.
Mig og mine venner?
Er du ikke en del af os længere?
Det tror jeg aldrig, jeg var.
Måske nød jeg bare at være en anden.
Så det var skuespil?
Fis med dig.
Jeg måtte være en anden for at være sammen med jer.
I ville ikke have kunnet lide mig ellers.
Måske bør du gå, før jeg får dig smidt ud.
Før jeg går…
…vil jeg høre dig sige det.
Sig, at du ikke er min ven.
Vær nu ikke dum.
Du er ikke min ven.
Og at Jessie ikke er din ven.
Sig det! Sig: "Jessie er ikke min ven!"
Jessie er ikke min ven.
Og at Bea intet betyder for dig.
Det kan jeg jo ikke sige…
Hvad er dit problem så?
At jeg har mistet mine venner.
At jeg ikke hører til nogen steder.
Hverken her eller der, ingen steder. Uanset hvor jeg går,
er jeg altid mig.
Jeg er for ødelagt til at høre til.
Derfor hører du til blandt os.
Minder det om gamle dage?
Om at arbejde på en sag.
Hvordan er vi blevet så gamle?
Tal for dig selv.
Jeg føler mig gammel.
Som en sløv knivsæg…
…der knap kan åbne et brev.
Jeg har ikke sagt, hvad der skete med Samleren.
Løste I sagen?
Det var Edith Dubois, botanikeren.
Hun var…
Hun ville bygge sin mand af kropsdele.
Hør, jeg ville bare sige…
…at du havde ret.
Hun løj for mig…
…det var snowdonia høgeurt.
Undskyld, jeg lod mig narre.
Jeg var skyld i, du ikke følte dig genial.
Du er genial.
Du vidste det ikke.
Jeg troede, du ville blive ellevild over at have ret.
Ja, men…
…livet handler om mere end at have ret.
Det ville jeg gerne sige til mit yngre jeg.
Jeg ville ønske,
jeg havde været en bedre mand.
Se på mig nu.
Jeg er måske ikke helten i historien,
men jeg kan da hjælpe.
Fryser du?
Nej.
Du ser kold ud.
-Tag mit halstørklæde. -Nej tak.
Du er lige så stædig som din mor. Tag det.
Fint.
Lad mig.
Jøsses.
Kig væk.
Vil du slå mig ihjel?
Ikke hvis jeg får, hvad jeg ønsker.
Vis mig det hurtigt.
Jeg vil ikke være i dit ækle sind
længere end nødvendigt.
Du skjuler noget.
Hvorfor skulle du skjule noget
fra en, der kan komme ind i dit sind?
Nu.
Nej. Vær nu rar!
I har mit barn.
Giv mig mit barn tilbage, eller jeg flår hovedet af dig.
Skyd ham ikke, Gregson.
Hvad?
Åh gud.
Han har dræbt ham.
Sømandens kærlighed venter ved månen
Sølvmånen…
Sov sødt.
Sherlock!
Løb! Stå, hvor jeg sagde!
Er du okay?
Beatrice.
-Han rørte hende. -Jøsses.
Sørg for, hun er okay. Hold øje med hende.
Måske bliver hun skør!
Det er den eneste dør, som ikke kan åbnes af hovednøglen.
Man skal altid have en plan B.
Der er en bog om, hvordan mennesket bevæger sig i en labyrint.
I England drejer vi til venstre
oftere end vores venner fra fastlandet eller fra Amerika,
som hellere drejer til højre.
Det handler om den side, vi rider på.
Da du er kommet fra Amerika,
satsede jeg og halverede så oddsene ved
at få en kollega til at blokere hovedgangen.
Luk Jessie ud,
og sig så, hvor Revnen er.
Hvis du ikke siger det, blæser jeg din hjerne ud.
Jeg har ham!
Jeg gjorde det, Beatrice. Jeg fik ham for dig.
Du er klog.
Unormalt klog. Det kan jeg lide.
Måske kunne vi være venner.
Nej.
Vi ville ikke være gode for hinanden.
Måske kan jeg overbevise dig om noget andet.
Lad mig fortælle dig en historie…
Kom nu.
Kom nu… Sådan.
Kom nu.
Hvad laver han?
Sådan.
Sherlock! Hvad fanden laver du?
Sherlock!
Nej!
Hvorfor gik han med ham?
Det ved jeg ikke.
Jeg troede…
Efter alt, han har gjort, troede jeg, han var der for os.
Jeg troede…
Beatrice.
Sømandens kærlighed venter ved månen
Er du okay?
Et øjeblik.
En sømands kærlighed…
Hvad kan jeg gøre?
Du skal passe på dem.
Hør her.
Anna vil passe jer en tid. Okay?
Du skal have det her. Okay?
Når du har den på, vil jeg altid være der.
Jeg vil altid være hos dig.
Okay?
Du skal være en god storesøster.
Du og Jessie skal passe på hinanden.
Okay?
Er her nogen?
Se, hvem jeg fandt.
Spike!
Jeg er ikke med.
Hans Majestæt trak i nogle tråde.
Tak.
Det er det mindste, jeg kan gøre.
Hvor er Jessie?
Det er min skyld.
Jeg skulle ikke have presset hende. Det var dumt.
Hun havde brug for vores støtte.
-Vågn op. -Kom nu.
Kom nu. Kom tilbage til os.
Jessie, din mopsede ko.
Du skal komme tilbage, vi elsker dig.
Du betyder noget særligt for os.
Hvor er du, Jessie?
Vi er her, Jess.
Vi venter på, at du kommer tilbage.
Det virker kun, når vi gør det sammen.
Spike!
Du skal komme tilbage, vi elsker dig.
Du betyder noget særligt for os.
Nej, Jessie.
De lyver for dig.
Du er en særling.
Hvis du går herfra, dør du.
Enten ved min hånd, eller du bliver trukket ind i Revnen som din mor.
Måske er jeg sær.
Og hvad så?
Når jeg har mine venner, er det sgu da lige meget.
Hvis du går herfra, dør du.
Jeg er ikke bange for dig eller for at dø!
Sammen.
Ladningen er placeret. Pas på.
Spræng!
Sammen.
Okay.
Det er en pestgrav!
Ud, alle sammen!
Lad os hente ingeniørerne.
Kom så.
ALDGATE - INDERCIRKELLINJEN
"Cirkel."
Jess!
Du er okay. Gudskelov.
Vi gjorde det.
Vi skal til Aldgate. Nu.
LONDON METRO
INDERCIRKELLINJEN
Hurtigt.
Det er her,
jeg bliver en gud.
Tekster af: Emil Tolstrup