A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Pont te?
Azt hittem, megérted.
Mióta köztünk vagy, nem félek annyira.
Én sem.
A matróz babája a holdfényben vár
Az ezüst Hold, az ezüst Hold
Kezdettől fogva hazudtál.
Soha többé nem akarlak látni!
A Hasadéka ölte meg anyámat!
- Megölte! - Nem!
És belepusztult. Elvette tőlem!
Mit keres itt?
Megmondtam az igazat, nem?
Megalázó, de lecsupaszítottam a lelkem egy pszichopata
és egy rakás tini előtt.
Nem árulta el a teljes igazságot.
Tudnom kell, miért tette!
Valóban számít?
Igen, mivel a maga Hasadéka ragadta el anyámat!
Sherlock egy senki volt, amikor megismertem.
Én láttam meg benne a potenciált.
Összeköltöztünk.
Bedolgoztunk a rendőrségnek.
Számos hibáját és gyarlóságát tudtam kezelni.
Mellettem nem kalandozott el.
Ahogy nőtt a hírneve…
egyre büszkébb lettem.
Holmes nem egy, hanem két ember érdeme.
A siker közös volt.
A csillaga emelkedett,
és lassan eltávolodott tőlem.
Meg kellett találnom a módját, hogy bizonyítsam:
én is képes vagyok …
nagyszerű dolgokra.
Így akarta lenyűgözni?
Nem akartam megnyitni.
A szellemvilágot kerestem.
Ha kapcsolatba lépek velük, látta volna…
Miért őt mentette, és nem az anyámat?
Az anyja nemcsak kezelni tudta Holmest,
a lelke mélyét nyugtatta meg.
Oda én soha nem értem el.
Nem anyámnak kellett volna Holmes
lelkét ápolni, hanem fordítva!
Mit papol itt nekem a nagyszerűségükről?
A férfiakat csak ez érdekli, bezzeg egy nőben nem látják!
Mintha nem tudnám!
Hogyan versenyezhettem volna?
Nem gondolja…
hogy látni a szerelmüket,
minden érintésüket, mosolyukat…
Nem gondolja…
Azt akartam, hogy engem lásson!
Miért őt mentette meg?
Nem tudatosan választottam, csak…
Miért őt, és nem anyámat?
A közös munka alatt kialakul egyfajta kötelék.
Szinte egyek voltunk.
Mondja meg, miért hagyta meghalni!
Szeretem Sherlockot!
Mindig is szerettem!
Ezért nyitott Hasadékot!
Ezért mentette meg, és gondoskodik róla még most is.
Nem.
Nem, egy magafajta nem tud szeretni.
Túl rideg ahhoz.
Mit gondol, miért van egyedül?
Mármint én?
Hol vannak a maga barátai?
John!
Hol a fenében vagy, John?
Mi történt vele?
- Jessie! - Ide!
Jessie!
Mi történt?
Az ördög megérkezett Londonba.
Amikor leértem a kikötőbe…
egy dokkmunkás hozta a karjaiban.
HETEDIK FEJEZET MINDENT ÁTJÁR A HALÁL
Ő mondta, hogy egy Amerikából érkező fickó,
az Öltönyös, ahogy Jessie hívta, tette ezt vele,
majd megérintett egy másik melóst, aki azonnal öngyilkos lett.
Mit tett Jessie-vel?
A szíve zakatol, ömlik róla a víz…
A szemét elnézve másik világban jár.
Egy álmokkal teli világban.
Vagyis, az ő esetében, rémálmokban.
Csapdába ejtette.
Ki ez a fickó?
Gőzöm sincs, John.
Azt reméltem, te tudod.
Fogalmam sincs.
Nem ő a hibás, Sherlock.
Tudom, sok minden történt köztetek,
de ahhoz ami most történik, a dokinak nincs köze.
Biztos, hogy Ipsissimus.
Nem lehet más.
Ha olyan hatalma van, mint Jessie-nek és Alice-nek,
akkor hozzáfér a félelmeinkhez,
a rémes emlékeinkhez, és ezekkel öl.
Mit keres itt? Miért csinálja?
A Hasadék miatt.
Egy ilyen Ipsissimus
a Hasadék minden erejéhez hozzáfér.
Istenné válna itt.
A rémálmok istenévé.
Azt hiszed, leráztad őket,
de a Pestisdoktorok kiszagolnak,
és érted jönnek!
Innen már nincs kiút.
Emlékezz!
Ha most elkapnak, véged!
Miért tette ezt velem?
Bíztam magában!
A bizalmadba férkőztem, hogy megtaláld nekem a Hasadékot.
Sajnos nem voltál elég erős hozzá.
Amint meglelem, minden erejéhez hozzáférek.
Nem lesz több szörnyeteg az utcákon.
Maga a szörnyeteg!
Nem. A normális emberek azok.
Láttam, micsoda szörnyűségeket tesznek a következő századokban.
És mindez egy tőről fakad.
Félelemből.
Ha egy embert meg tudsz rémíteni, akkor irányíthatod is.
Ha nem találjuk meg és nem zárjuk be a Hasadékot, végünk.
Ha nem találjuk meg az Öltönyös előtt, végünk.
Mit művelsz?
Valamit.
Gondolkodom.
Ha más irányból közelítem meg, jó lesz.
Jó lesz?
- Mégis hogy? - Nos…
Jelen állás szerint nem találjuk.
De van itt egy Ipsissimus, aki megteszi nekünk.
Megteszi nekünk?
Mi a terved?
Nos, lássuk!
Javaslatom,
a dolgok jelen állását tekintve, hogy…
Maradjunk itt, és várjuk ki!
- Ez a terv? - Ez.
Várjuk ki?
Bizony.
Ez lenne az a sokat emlegetett zsenialitás?
Aranyban éri a súlyát, én mondom.
Mr. Holmes! Dr. Watson!
Elnézést a zavarásért, uraim!
Gregson felügyelő azonnal látni kívánja önöket.
Ezt mondtam!
Megtalálom, Jessie!
Ígérem.
Azt mondtam, várjuk ki, mi lesz, és tessék.
Láttad az ablakból. Nem jelent semmit.
Még lehetünk zseniálisak.
Muszáj lesz!
Ennyivel tartozunk a lányoknak.
Megmondtam előre.
Mégis, mit vártál?
Hogy csak úgy elmehetsz utcakölyköt játszani?
Magadhoz költöztetsz valami proli cafkát?
Azt hittem, normális lehetek.
Éveken át ültem ebben az átkozott szobában,
és barátokról álmodoztam.
Hogy milyen lenne más bőrében.
Nos…
nem bújhatsz más bőrébe.
Ez senkinek nem megy.
Tégy magadnak egy szívességet, és fogadd el!
Kisasszony!
Uram!
A Királynő azt üzeni,
hogy Helena kuzinja ma délután idelátogat.
Európai utazása során áthalad az országon,
és Őfelsége úgy vélte, találkozniuk kéne.
Úgy hallotta, Helena udvarlót keres magának.
Honnan hallotta?
Nem tudom, Felség.
Kifelé!
Uram!
Két perce van.
Hahó!
Jól vagy, haver?
Voltam már jobban, ami azt illeti.
Figyelj,
jött egy pasi a palotából, Leót kereste.
A Buckinghamből.
- Micsoda? - Leopold ugyanis ott lakik.
Micsoda?
Ott lakik, mert az anyja a Királynő.
Na ne bassz!
Van vagy ötven kölyke.
Ő csak az egyik. Leopold herceg.
Nem hittem volna, hogy nagyobb gyökér tud lenni.
A bíró holnap tűzi ki a tárgyalásom napját.
Önvédelem miatt nem csukhatnak le.
Nem hiszem, hogy annyival megúsznám.
Ne!
Közéjük való, Spike.
A dologház vezetője.
Ezeket nem verheted meg.
- De… - Kit érdekel?
Ha a Hasadék nyitva marad, a városnak annyi.
És a bitófának is.
Ezért vagyok itt.
Összehozom a csapatot. Ezek vagyunk mi.
Csonkán szart sem érünk.
Mit akarsz tenni?
Kiszabadítasz egy cellából?
Már bocs, de gyerekes vagy.
- Tök hülye! - Mit hordasz itt össze?
Pont ezt mondom! Te vagy az izom!
Jessie a lélek…
Leon az agy, Bea a szív.
És Spike?
A száj.
Én vagyok a csontváz.
A legfontosabb rész. Ami összetart minket.
- Soha nem ismerte el senki. - Sajnálom!
Hát, csak…
Van, amit nem lehet megoldani.
Bármennyire erős csontváz vagy.
Megoldom!
Jó barátom vagy.
Nem is remélhettem volna jobbat.
- Sherlock! - Jézusom!
Tartsuk nyitva a szemünket! Halló!
Sherlock!
Jesszusom, de rémesen fest!
Viszont remek az időzítése.
Valaki betört ide, és lejutott az irattárba.
Elvitte az összes aktát, amin maguk dolgoztak.
Vászonöltönyös?
A barátjuk?
Még nem, de keressük.
Odament a recepcióshoz, megérintette,
az meg a saját fejét verte a falba utána.
Jézusom!
Utána következett a biztonsági tiszt…
Nos…
Háborús veteránból lett idegroncs.
Azóta ilyen.
Rá kell jönnünk, mire kellenek neki az akták!
Nos…
talán…
az akták…
- Ezt nem egyedül kell megoldanod. - Egy perc, jó?
Nem kell, hogy…
Egy szörnyet keres.
Jessie szerint a Hasadék helye az elméjükben van.
Egy maroknyi van belőlük. Egy ötmilliós városban
tűt keresünk egy szénakazalban,
kivéve, ha tudjuk, hol a tű.
Arthur! A Madáridomár.
- Be kell jutnunk a bolondokházába! - Jó.
Jöjjenek velem!
Bravó, Beatrice!
Szép volt.
Elhiszed már, amit a normális emberekről mondtam?
De mi ketten ennél fejlettebbek vagyunk.
Rendet teremtünk a világban.
Hogyhogy „mi”?
Vajon miért nem öltelek meg?
Van egy fiam.
Ő is Ipsissimus. Családot fogtok alapítani.
Leteszitek majd egy Ipsissimus-dinasztia alapjait,
ami halálom után uralkodik az embereken.
Nem! Maga megőrült!
Mondtam, hogy megtalálnak.
Fuss, Jessica! Bújj el!
Fuss és rejtőzz el!
Állj! Őfelsége nevében!
Basszus!
Rémes ez a lázadás a városban.
A palotába jövet mindenfelé rémes dolgokat láttam.
Meglehetősen eseménydús volt az út.
Emma húgom hozni akarta a macskát,
de Rotterdamba érve
a cica kiszabadult a ketrecéből, és eltűnt.
Vártunk, de aztán fel kellett szállnunk a hajóra.
A húgom sírt, zokogott,
majd a ketrecre pillantott. A macska ott volt benne.
Valahogy visszaosont.
Biztosan.
Marie szólt, hogy unalmas vagy.
- Nem vagyok az. - Valóban?
Rémesen annak tűnsz.
Jó, a macskás sztori nem volt világbajnok,
de nem is ismerjük egymást.
Nem kezdhetek részeges mulatozással.
A cicás sztori elment.
Már nem szabad a szíved.
Látom a szemeden.
Az enyém sem az.
Henriknek hívják.
A münsteri bíróságon írnok.
Meglep, hogy egy közemberrel kezdek?
Lehet.
Mégis végigcsinálod ezt?
Az ország érdekében.
Ez a kötelességem.
Ez csak akkor érvényes, ha érdekelne valami,
de engem már nem érdekel semmi.
Ha összeházasodunk, nekem gyerekek kellenek.
- Azaz szexelnünk kell. - Tudok róla.
Kérlek, gyakorolj az esküvő előtt!
- Már túl vagyok az elsőn. - Helyes.
Nem akarok olyan férjet,
aki nem ismeri ki magát a női testen.
Nagyon előreszaladtál.
Mindent megteszek, hogy ne jöjjön össze.
További kellemes estét!
Ha megbocsátasz…
Gyakorolj, Leopold! Nem viccelek!
Rejtőzz csak, Jessica!
Ha megtalálnak, kiszorítják belőled a szuszt.
Csapdába ejtett, mert csak én állíthatom meg.
De miért nem száll ki a fejemből?
Hogy mondta? „Ha valakit
meg tudsz rémíteni, akkor irányíthatod.”
Félelem.
Az tart itt engem, ugye?
Szembe kell néznem a Pestisdoktorokkal!
Így lesz vége.
Mondtam, hogy nincs kiút.
Akármennyire is színlelsz, Jessica, érzem, hogy félsz.
Hol vagyok? Mi ez a hely?
A legnagyobb félelmedet csak ismered?
Hogy mások rájönnek, abnormális vagy.
- Szétestél, Jessie! - Félsz!
- Mindkét szörny vagy. - Darabokra hullasz!
Nem!
De!
Apád elhagyott, és ez lett belőled.
Elmentek a barátaid is.
Azért, mert abnormális vagy.
Mert valami nagyon nem stimmel veled. Mert kellemetlen vagy.
Mert ellenszenves vagy,
visszataszító.
Gregson felügyelő úr! Erre tessék!
G.S.W. BELÉPÉS CSAK ENGEDÉLLYEL
Az egész szárny Arthuré.
Dr. Renfield, ide fegyver kell!
Két őr a tetőre!
Jelezzék, ha egy vászonöltönyös érkezik!
Nem engedhetek be…
Ő eljön, ha tetszik magának, ha nem.
Ha túl akarják élni az éjszakát, ne állják útját!
Beatrice!
Ideje csevegni egyet a régi haveroddal.
Nem engednek ablak közelébe.
A madarak végett.
Ezt valahogy sejtettem.
Segítenie kell!
Jönni fog ide valaki, Arthur.
Egy rossz ember.
Bemászik majd a fejébe, hogy megtalálja a Hasadékot.
Fogalmam sincs, hogy az mi.
Onnan ered a hatalma.
Rémes dolgokat tett, Arthur!
Tudom, mennyire torzít ez az erő, hiszen maga egy jó ember.
Amint bejut a fejébe,
kábítsa el!
Mutathatok pár csapszéket, ahol reggelig szól a zene.
Utána sétálhatunk egyet a folyóparton.
Megfizetek egy csónakost,
kivisz minket a vízre,
és reggelizünk egyet a napfelkeltében.
Kedvellek.
Hogyne kedvelne. Jó a szeme.
Spike! Mit keresel itt?
A nővéred engedett be.
Miért titkoltad el ezt a bűbájos rokont?
Mondjuk magadról sem árultál el semmit.
Louise, magunkra hagynál?
- Épp beszélgettünk… - Louise!
A város a pusztulás szélén.
Ha nem találjuk meg a Hasadékot, a kedves mamának
nem lesz mit uralnia.
Itt, az ablak előtt állva
azon tűnődtem, miből maradok ki.
Hamar rájöttem, hogy London kegyetlen város.
Veled és a barátaiddal is elbánt, mégis igyekeztek megmenteni.
Én és a barátaim?
Már nem tartozol közénk?
Lehet, nem is tartoztam.
Csak élveztem, hogy egy időre más lehetek.
Megjátszottad?
Frászt!
Másnak adtam ki magam, hogy veletek lehessek.
Nem fogadtatok volna be, ha tudjátok.
Jobb, ha elmész, mielőtt kidobatlak.
Mielőtt elmegyek…
Mondj nekem valamit!
„Nem vagy a barátom!”
Ne légy ostoba!
Nem vagy a barátom.
Azt is, hogy Jessie sem az.
Mondd! „Jessie nem a barátom!”
Jessie nem a barátom.
És Bea nem jelent neked semmit.
Ezt nem mondhatom…
Akkor mi a bajod?
Az, hogy elvesztettem a barátaimat.
Az a bajom, hogy nem tartozom sehová.
Se ide, se oda, sehová. Mindegy, hová megyek,
mindig önmagam leszek.
Túl sérült vagyok változni.
Ezért van helyed köztünk.
Régi szép idők, John?
Dolgozunk egy ügyön.
Hogy öregedtünk meg ennyire?
Mármint te.
Én tényleg öreg vagyok.
Mint egy tompa penge,
amivel levelet sem lehet nyitni.
Nem mondtam el, mi lett a Gyűjtővel.
Megoldottátok?
Edith Dubois volt, a főbotanikus.
Ő csak…
A férjét építette újjá mások darabjaiból.
Azt akartam mondani, hogy…
igazad volt.
Hazudott nekem.
A Snowdoniai hölgymál volt.
Sajnálom, hogy így átvert.
Hogy zsenialitásod mítosza sérült.
Kivételes vagy.
Honnan tudnád?
Azt hittem, örülni fogsz, hogy igazad volt.
Nos…
az élet nemcsak arról szól.
Bárcsak közölhetném a fiatal énemmel!
Bárcsak…
Jobb ember lettem volna.
Látod, mivé lettem.
Lehet, nem én vagyok a sztori főhőse,
de segíteni tudok.
Fázol?
Nem.
Nekem úgy tűnik.
- Tessék, itt a sálam. - Nem kell.
Makacs vagy, mint az anyád. Tessék!
Jó!
Segítek.
Jézusom!
Fordulj el!
Meg fog ölni?
Nem, ha megkapom, amit akarok.
Mutassa, de gyorsan!
Nem akarok a rémes elméjében
túl sokáig időzni.
Maga rejteget valamit.
Miért akarna elrejteni bármit is
attól, aki mindent lát?
Ne! Kérem, ne!
Ne! Kérem, ne tegye!
Maguknál van a gyerekem!
Adják vissza, vagy leszakítom a fejüket!
Ne lőjön, Gregson!
Mi?
Ó, istenem!
Megölte!
A matróz babája a holdfényben vár
Az ezüst Hold…
Szép álmokat!
Menjenek! Mindenki a helyére!
Jól vagy?
Beatrice!
- Hozzáért! - Jézusom!
- Hozzáért. - Jézusom!
Vigyázzon rá! El ne bambuljon!
Katatón állapotba kerülhet!
Az az egyetlen ajtó itt, amit nem nyit a főkulcs.
Mindig legyen B-tervünk.
Írtak egy könyvet a labirintusban mozgó ember pszichológiájáról.
Az angolok többször fordulnak balra,
mint európai vagy amerikai barátaink,
akik a másik irányt preferálják.
Mint kiderült, az annak függvénye, melyik oldalon hajtunk az úton.
Mivel maga a kolóniáról jött,
bebiztosítottam magam, majd lefeleztem az esélyeimet
azáltal, hogy egy kollégámmal eltorlaszoltattam a főutat.
Engedje el Jessie-t, bárhová is zárta!
Hol van a Hasadék?
Ha nem felel, az agyát az ajtóról mossák le.
Megvan!
Megcsináltam, Beatrice! Megvan! Neked fogtam!
Na, maga aztán elmés fickó.
Abnormálisan eszes. Tudja, ez nekem nagyon bejön.
Akár még barátok is lehetünk.
Nem.
Nem tennénk jót egymásnak.
Azért megpróbálnám meggyőzni.
Elmesélek egy történetet…
Na, gyerünk!
Rajta! Ez az.
Gyerünk!
Mit művel?
Megy ez.
Sherlock, mit művelsz?
Sherlock!
Ne!
Miért ment vele?
Nem tudhatom.
Azt hittem…
Azt hittem, hogy azok után, amit tett, bízhatunk benne.
Azt hittem, hogy…
Beatrice.
Jól van?
Bocsásson meg!
Mondd, mit segítsek!
Gondoskodjon róluk, jó?
Figyelj, kicsim!
Anna fog gondoskodni rólad egy ideig. Oké?
Ezt neked adom.
Ha viseled, ott leszek körülötted.
Mindig veled leszek!
Rendben?
Jó nővérnek kell lenned.
Jessie-vel vigyázzatok egymásra!
Érted?
Van itt valaki?
Na, kit találtam?
Spike!
Nem értem.
Őfelsége elintézte.
Köszönöm.
Ez volt a legkevesebb.
Hol van Jessie?
Ez az én hibám.
Nem kellett volna erőszakoskodnom. Én csesztem el.
A barátaira volt szüksége.
- Ébredj fel, Jessica! - Kérlek!
Gyere vissza hozzánk!
Jessie, te durcás liba!
Térj vissza közénk! Szeretünk mind!
Nagyon fontos vagy nekünk.
Hol vagy, Jessie?
Itt vagyunk.
Itthon vár mindenki.
Csak úgy megy, ha együtt vagyunk.
Spike!
Térj vissza közénk! Szeretünk mind!
Nagyon fontos vagy nekünk.
Nem, Jessie.
Hazudnak neked.
Abnormális vagy.
Ha elmész innen, meghalsz,
vagy én emésztelek el, vagy a Hasadék bezárása közben halsz meg, mint az anyád.
Lehet, szörny vagyok.
Na és?
Amíg vannak barátaim, ki nem szarja le?
Ha elmész innen, meghalsz.
Nem félek tőled, és a haláltól sem!
Együtt.
Töltet kész!
Gyújtás!
Együtt.
Együtt!
Rendben!
Pestisgödör!
Mindenki kifelé!
Hívjuk a mérnököket!
Gyerünk!
ALDGATE ÁLLOMÁS BELSŐ KÖR VONAL
„Kör.”
Jess!
Minden rendben! Hála istennek!
Sikerült!
Az Aldgate állomás! Siessünk!
LONDONI METRÓHÁLÓZAT
ALDGATE ÁLLOMÁS BELSŐ KÖR VONAL
VÁROSI ÉS KÖRZETI HÁLÓZAT
Gyorsan!
Szóval itt
lesz belőlem isten.
A feliratot fordította: Varga Attila