A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
A világok közti határ leomlóban van.
Megállíthatom, ha uralom az erejét.
Ha nem, beszívja ezt a világot.
Állja a szavát?
Megkapja, amiért jött.
Türelem!
Sherlock Holmes egy gyökér. Csak…
Hihetetlen, hogy csak úgy elsétál vele.
Hogy itt hagy.
Vigyázzatok egymásra!
Bea.
Bemászott a fejedbe, igaz? Az Öltönyös.
- Mit látsz? - Anyát.
Anyát, ahogy elköszön tőlünk.
Tudta, hogy nem tér vissza.
Képzeld el, mennyire félhetett. Milyen szomorú volt.
Én sem emlékszem rá.
Nem voltam elég idős.
Ha az emlékeid közt van, megtalálja.
Lehet, nem kéne jönnöd.
Olyanok elméjébe férkőzik be, akiket elemészt a szomorúság…
Jól vagyok, Jess. Kibírom, oké?
Ahogy megállítom, ennek vége.
A lakatot nyitó kód egy fejtörő megfejtése.
„Mely két, a hat négyzetgyökével osztott prímszám
nagyobb, vagy egyenlő…”
Unom a fejtörőket.
A helyzet egyre rosszabb lesz.
A Hasadék új szörnyeket teremt.
Készen kell állnunk!
Jó választás. Amazóniai.
Hogy kell ezzel lepuskázni valakit?
Célzol vele, elsütöd.
De ne rángasd a ravaszt!
Ezzel a karral töltesz újra.
Még nem kell.
Nos, nem vagyok egy harcos alkat.
Mert én igen?
Ne kerteljünk, haver!
Hattyúnyakkal törlöd a segged.
- Hogy mondod? - Hattyú?
Szerinted miért a Királynőé az összes hattyú az országban?
Ekkora ökörséget!
Képzeld el, hogy megvagy mindennel, lenézel, és…
Nincs több hattyúnyak az esernyőtartóban!
Szóval: mindenre fel kell készülni!
Vedd el, szükség lesz rá!
Minél nagyobb a Hasadék, annál kaotikusabb a helyzet.
Maradjunk együtt!
Nahát!
Vonakodva kértem a segítségüket elsőre.
„Gyerekek,” - gondoltam.
Azok vagyunk.
Kezdődik.
NYOLCADIK FEJEZET AZ ÉLET EKSZTÁZISA
ALDGATE ÁLLOMÁS BELSŐ KÖR VONAL
Elbarikádozták. Sejtettem.
Gyerünk!
Indulás előtt átfutottam pár rendeletet.
A régi csatorna átmegy az alagúton.
Így jutunk le a föld alá.
Kéne segítség!
Nem rossz, doki.
Nem a jó svádám miatt hoztak magukkal.
- Menj csak! - Hogy?
Nem, én a csontváz vagyok, nem a tök.
Valami közeleg.
Na jó, megyek én!
Bill!
Az ég szerelmére, ne maradjanak le!
És legyünk csendben! Ha meghallanak minket, nekünk annyi.
Erre!
Ez az én felelősségem.
Nem lehet, hogy…
Beatrice…
Most nagyon bátornak kell lenned.
Légy erős, drága Beatrice!
Valami történt az édesanyáddal.
- Ne! - Beatrice!
Ne!
Ez az!
- Itt vannak. - Legyetek velem!
Itt vannak!
Még nem vagyok készen! Nem teljes!
Ne!
Ideje befejezni!
Az alagút beomlik. Menjünk!
Nyugalom!
Hallotok valamit?
Nem! Fogd már be!
Szevasz, Kicsi Bill!
Billy?
- Menekülj! - Menj!
- A srácok! - Itt van.
- Maradjon itt! - Jessie, ne!
Beatrice, ne! Ne dőljön be ennek a trükknek!
Kérlek, istenem!
Segítsetek neki!
Meghal!
„Apám bátor katona volt! Hős!”
Én vagyok az, akit apádnak tekinthetsz! Ugye, Bill? Én!
Lenyűgöztél, Jessie.
Lebecsültem, mekkora utat tettél meg, és meddig jutottál.
Sajnos meg kell öljelek.
Jessie, nézd ezt a helyet! Olyan csodás elméd van!
Milyen kár, hogy elpusztítom.
Lássuk, mi van itt, ami végez veled.
Ez meg ki?
Maga! Ezek a maga emlékei!
Nem az én elmém,
hanem a magáé.
- Nézd, mit tettél velem! - Ne!
Nézd meg jól, Billy fiú!
Csak a képzeletedben van! Küzdj!
Küzdj!
A húgod a babaszobában alszik, a többi babával. Te itt.
Feleslegesen ontod a könnyeket! Nem jön senki!
- Beatrice! - Kérem!
- Beatrice, ne sírjon! - Anyám!
Küzdjön ellene! Szedje össze magát!
- Beatrice! Nincs erre időnk! - Anyámat akarom!
Meg kéne ijednem attól, hogy bent vagy a fejemben?
Egy félelmet, egy olyan pillanatot nem talál, ami megtörhetne.
Ő volt a legjobb barátja.
Féltékeny volt a lányra, akivel járt.
Őt törte meg elsőként.
Sokan követték.
Ezrek félelmeit látta, de amikor megkínzott valakit,
az érzéseiket magával vitte.
Hogy érezze az okozott fájdalmat.
Nos, itt vannak!
Itt van mind!
Az összes áldozata félelmei egy pillanatba sűrítve.
Segítsetek neki!
Ne!
Küzdj, fiam!
Leo!
Véreztem…
Csak képzelted.
- Jól vagy. Jól vagyunk. - Oké.
Spike!
Itt! Ide!
Nincs időnk. A többiek?
Megvagy! Gyerünk!
Billy! Leo!
A lábam!
A lábamnak annyi.
Leo!
Billy! Leo!
Bea! Itt bent!
Billy megsérült!
Eltört a lába!
Menjetek haza, és ne mozduljatok!
Tartsd ott!
Nem megyek haza.
Szó sem lehet róla.
Ezek az alagutak nem biztonságosak!
- Lebonthatjuk. - Nincs időnk.
Menj haza, és maradj is ott!
És ígérd meg, hogy vigyáztok egymásra!
Oké.
Persze.
Billy!
Billy, ígérd meg!
Beatrice!
Billy! Ígérd meg!
Jó.
Jessie!
Itt, Bea! Idelent.
Jess, jövünk már!
- Jól vagyok. - Jessie!
Ha megpróbálod bezárni a Hasadékot,
megöl, mint annak idején anyádat.
Meglehet.
És ha csak jót akarok? Mint ő? Mindegy, milyen áron?
Mit nevet?
Arthur agyában turkálva
nemcsak a Hasadék helyét láttam.
Hanem azt is, ki nyitotta meg.
Hogy érti?
Mivel vette rá Sherlockot, hogy jöjjön?
Ki nyitotta a Hasadékot? Ki tette?
A szíved mélyén te is tudod.
Kiről beszél, Jess?
Jess!
Ez az én fejemben van?
Jessie! Mondd, hogy nem képzelődöm!
Valóság.
Lányok!
Édeseim!
- Anya? - A kislányaim.
Annyira hiányoztatok!
Hiányzott az ölelésetek!
Hadd lássalak benneteket!
Én kicsi Jessie-m, mekkorát nőttél!
És te, Bea! Gyönyörű vagy.
Mindketten azok vagytok.
Mennyit mulasztottam!
Sherlock!
Szerelmem!
Megöregedtél.
Van ez így.
Remekül felnevelted őket, szerelmem.
Mondanom kell valamit…
Büszke vagyok rád.
Cserben hagytalak, Alice.
A lányokat is.
Nem gondoskodhattam róluk. Sajnálom.
Igaz ez, John?
- Kinél laktatok? - Dologházban voltunk.
- Nagyon sajnálom. - Ne tedd!
- Állj fel! - Nélküled semmi voltam.
Amikor apa lettél, már nem rólunk szólt.
Hanem a lányokról.
Minden, amit teszel, a lányokért van.
- Próbáltam! - Valóban?
Tegnap elmentél azzal a szörnyeteggel. Elhagytál!
Ismét elhagytál.
Ne nézz már rám így!
Láttam a szemedben, hogy pont annyira fáj, mint nekem.
Te is mindent megtettél volna,
hogy ismét vele lehess!
És tessék, itt van.
Gyertek ide!
Eljöttem, hogy szeresselek benneteket, és gondoskodjak rólatok.
Itt vagyok, és soha nem megyek el.
Gyere, Jessie!
Gyere ide! Hadd öleljelek meg!
Miért nyitod a Hasadékot, anya?
Visszaértünk! Sikerült!
Várj!
Watsonnak igaza volt. A város átalakul.
A Hasadékot elnézve
egy ima vagy kívánság elég a nagyobb bajhoz.
Maradnunk kellett volna, hogy kiutat keressünk.
Jessie még nem zárta be.
- Mindjárt vége. Vagy elkéstünk. - Gyerünk!
Irány haza! Tűnjünk innen!
Engedjenek be!
Megpuskáztam!
Ja.
Remekül bánsz vele.
Anna nővér, jól van?
Az a szörny
követett minket a templomba.
Nincs hová mennünk.
Jöjjenek velünk!
Megnyitottam, hogy láthassalak benneteket.
Amint teljesen megnyílik, szabad leszek.
És együtt lehetünk.
Tizenöt éve vagyok egyedül a másik oldalon, Jessica.
Értem.
Sokszor elképzeltem, milyen lenne látni.
A karjaidban lenni.
De így?
Tudtad, hogy mit tesz!
Nem.
A szörnyek átmenetiek.
A káosz is az!
A Hasadék olyan nagy lesz,
hogy a két világ közti határ megszűnik,
és onnantól már nem okoz gondot.
Micsoda?
Nem öt közös percért csináltam mindezt.
Hanem azért, hogy örökre együtt lehessünk.
Alice, a határ összeomlása a világ pusztulását jelenti.
A világunkat felemészti a másik oldal, az a világ, ahonnan te jöttél.
- Milyen világból jöttél? - Sokféle dimenzió létezik.
Én onnan jövök, ahol azok a lelkek várnak, akik nem akarnak továbbmenni.
Én sem voltam képes. A lányok nélkül soha.
Purgatórium.
Ezt a világot egy nagy purgatóriummá változtatnád.
Nem lenne többé halál.
Ez így nem helyes.
Ha nincs halál, akkor élet sincs. Semmi sincs.
Az élet aberráció.
Sírva születünk meg,
mert először érzünk fájdalmat életünkben.
Úgy halunk meg, hogy elszakítanak mindentől, amit szerettünk.
Nézz körül!
Mindenkit a gyász tép szét!
Ha nincs több halál, nincs gyász sem.
Sajnálom, Jessica, de ennek így kell lennie.
Ugye, Sherlock?
Hallgass anyádra, Jessica!
Eltorzít benneteket a szomorúság.
Be kell zárnom!
Jessie, ha bezárod, a másik oldal magához ránt engem.
És ismét elveszítelek.
Elveszítjük egymást.
A családunkat.
Sajnálom.
Ne!
Nem engedhetem, Jess.
Valami be akar jönni!
Vége.
Még ha túl is éljük a szörnyeket, minden el fog tűnni.
Mindig azt hittem, egy hős fia vagyok,
aztán amikor kiderült, hogy nem…
gondoltam, majd én leszek az.
A magunkfajta nem lesz hős.
Hé!
Képes vagy feladni? Hagyod, hogy berontsanak ide?
- Nincs miért harcolni. - És egymásért?
Amíg egymásért küzdhetünk, küzdünk.
Mitől lettél ilyen kemény?
Tőled. Tőletek.
Kelj fel, és küzdj!
Hidd el nekem, kelleni fog!
- Ez nem megoldás, Bea! - Miért?
Mert tudom! Nem tudom elmagyarázni.
Hallgass a nővéredre!
Nem! Ő is megrekedt, mint te!
- Sajnálom, Jess, de nem engedhetem. - El az utamból!
Összeomlik!
És most? Megmutatod a legrosszabb emlékeimet?
A legjobbakat fogom. Hogy lásd, mit ér az életed!
Az életünk az első naptól fogva szívás,
és azzal jössz, hogy szép?
- Nem fog menni! - Nézd!
Jó, én kezdem.
Nincs se szünet, se ismétlés.
- Egyszer. - Volt.
- Hol. - Nem.
- Volt egyszer. - Egy.
- Kicsi. - Fickó.
- Spike. - Nevű.
- Akinek. - Csak.
- Nagyon. - Picurka.
- Farka. - Volt.
Ne! Mi van?
Ismétlés, haver. Fenékig!
- Nem! - Megint te! Igyál!
Nem fog menni. Csak az időt pazarolod.
Jessie, kérlek, ne!
Nézd!
Látod, hogy szeret?
Tetszik a kezed.
Nagyon elegáns.
Csellós kezek.
Játszanod kellene.
Hát, már játszom.
De abba kellett hagynom,
mert a cipekedés tönkretette a hátam.
Nézd meg az arcod!
A hátfájás nem vicc.
Jól döntöttél.
Emlékszel erre az érzésre? Hogy milyen boldog voltál?
- Jessie, kérlek, elég! - Még egyet, jó?
A húgod a babaszobában alszik, a többi babával.
Te meg itt.
Egy szót se többet!
Látod? Látod, milyen az élet?
Látod, milyen volt nekem? Nekünk?
Nézd tovább!
Még egy ilyen helyen is
volt fény a sötétben.
A kishúgod iránti szereteted fénye.
És az ő szeretete.
Igenis megéri élni!
Ne mondd, hogy az élet nem jó, mert…
Az hozott minket össze.
És ezért érdemes harcolni.
Mit mondtál neki?
Mit mondott, Beatrice?
Ezért kérjük az Úrtól, hogy adjon erőt az ellenségeink leküzdéséhez.
Adjon erőt, hogy rettentő dühvel csaphassunk le rájuk.
- Ne imádkozzanak! - Urunk, Jézus Krisztus nevében…
Ne mondjon áment!
- Ámen. - Ámen.
Tévedtél korábban, Sherlock.
A fájdalmunk lehet hasonló, de különbözünk.
Nem.
Nem akarok elszakadni tőled!
El kell eresztened!
Mindkettőnknek.
Nem a gyász okozta a fájdalmunkat, hanem a hiánya.
Köszönöm neked, hogy elköszönhettem.
Találkozunk mi még!
Sherlock, csinálj valamit!
Nekem nincs hatalmam ezen az oldalon.
Igazad volt. Ez már nemcsak rólad és rólam szól.
Hanem a lányokról.
- Vissza kell menned! - Nem!
Nem teheted velem!
Nincs senkim.
Jessie! Zárd be!
Zárd be, Jessie!
Minden rendben lesz. Bízz bennem! Szeretlek!
Bárányaim, eljött a jutalmazás ideje.
A túlvilágon.
Pogányok!
Álljon meg, nővér! Lelövöm!
A pogány fegyverek nem fognak a felkenteken.
Menjünk!
Billy!
Gyerünk!
- Spike! - Várj! Billy!
Tisztátalanok vagytok. Megkeresztellek halálod előtt.
Szeretlek titeket!
Mindkettőtöket. Nagyon!
Mi is szeretünk, anya!
Jobb barátom voltál, mint amilyet érdemlek, John.
Sherlock!
Apa, ne!
Sherlock!
Ne!
Hagyd őt, Sherlock!
Jess!
Segítsen!
- Ne! - Menni fog!
Sherlock, hagyd elmenni!
Mentse meg őt!
John, kérem! Mentse meg Jessie-t!
Watson!
- Kicsúszik a kezemből! Nem tudom tartani! - Kérem!
Segítsen!
Elmentek.
Jess…
Billy!
Jessie bezárta!
Vége!
Spike!
Jól vagy?
Élsz?
Spike!
Hála istennek!
Vége?
Az egésznek?
Megcsinálta! Megcsináltuk!
Szép volt, haver.
Mondani kéne valamit.
Nem tudom, mit.
Nos…
Szerették egymást, az biztos.
És egymás nélkül nem tudnak létezni.
Mihez kezd Sherlock nélkül?
Csak akad valami…
amivel leköthetem magam.
Halat sütök vacsorára. Átjön?
Erre tartogattuk a pénzünket.
Nem, köszönöm. Már elígérkeztem.
Rendben.
Sör.
- Jól néz ki. - Tölts, Spike!
- Éhes vagyok. - Egészségünkre!
Mindig az vagy.
- Fenékig! - Naná!
Hercegként is ehetsz ilyet?
Persze.
Csak kristálytálból esszük.
Illetve a szolgák etetnek.
Kijössz levegőzni egyet velem?
Hát hogyne mennék!
Beatrice,
sajnos nem maradhatok vacsorára.
Vissza kell mennem.
Megígértem anyámnak, hogy elmegyek Európába.
Holnap indulok.
Hogyhogy?
A királyi család tagjaként vannak dolgok, amiket elvárnak tőled.
Elvárják például…
hogy kivel legyél.
Hogy értik ezt?
Intim együttlétre vonatkozik?
Igen.
Kiről van szó?
Helena a neve. Helena Augusta.
- Kedveled? - Alig ismerem.
- Kedveled? - Téged kedvellek. Tudod jól.
Nagyon nem úgy tűnik.
Én nemcsak kedvellek, hanem…
Fülig szerelmes vagyok beléd.
Elég problémás a helyzet.
- Akkor miért mentél bele? - Mert muszáj.
Nem, Leo, nem muszáj.
Azt hittem, érted.
Bárki lehetsz, bármit megtehetsz.
Köztünk voltál jó ideig, de nem ragadt rád semmi.
Bele kellett egyeznem. Csak így segítettek Billynek.
El ne mondd! Nem akarom, hogy rosszul érezze magát.
Sajnálom, Beatrice, de ha nem megyek, ismét eljöhetnek Billyért.
Én nem… Sajnálom.
Miért szabadkozol a legnemesebb tetted miatt?
Nem azért hazudtam a kilétemről, mert át akartalak verni.
Igyekeztem minél valódibb lenni.
Az emberek eljátszották, hogy kedvelnek, mert herceg vagyok.
Te azért, mert nem vagyok az.
Ez valós volt, igaz?
Kérlek, mondd!
Igen, az volt.
Nagyon is.
Ha ezer évig is élnék, akkor sem…
Ez volt az igazi.
Nem igazán vacsorához van öltözve.
Éhes?
Gyertyagyújtás pislogással?
- Az elméddel? - Nem.
És esetleg…
Felizgatni valakit csettintéssel?
- Aha. - Komolyan?
Nem.
Mit láttál
a csatornában, amikor az Öltönyös
hozzád ért?
Mi volt a legsötétebb gondolatod?
Patkányok?
Mondd már!
Ha hozzád érek, az agyadba mászva úgyis megtudom.
Mondd el!
Téged láttalak.
Mindenütt.
Megsérültél.
Néha súlyosan, és…
Nem igazán beszélnék róla, mert…
Ezt láttad?
Ez volt a legrosszabb?
Spike…
Szóval ezért nincs tetoválása.
Mert bűntudata volt?
Dehogyis. Azért nincs, mert közönséges.
Kalózoknak és bohémoknak való.
Orvos vagyok. Nem tetováltatok.
Azt hittem, mert egy kicsit…
Kicsit mi?
Nos, gerinctelen.
Ha ilyen bátor, egyezséget ajánlok.
Ha varrat magára valamit, lemegyek a Sohóba, és követem a példáját.
Hová lett a fene nagy önbizalom?
- Nem erről van szó. - Hanem?
Nos…
Azon tűnődtem, meddig vannak nyitva a szalonok.
Hát én… akkor sem tetováltatok.
Hogy szeret ki valakiből?
Hogy mondja?
Ha már nem akar szeretni valakit,
mert annyira fáj…
hogyan áll le?
Sehogy.
Jól van?
Mindenki elhagy.
Én itt vagyok. És nem megyek sehová.
A feliratot fordította: Varga Attila