Ovo je moj rodni grad, Kurouzu.
Priče koje ću vam ispričati opisuju slijed neobičnih događaja
koji su se ovdje zbili.
UZUMAKI
Zdravo, Shuichi!
Dobro došao natrag.
Kirie...
Želiš li da zajedno odemo iz ovog grada?
Kako to misliš? Da pobjegnemo?
Nisi opazila što se zbiva?
U potoku nastaju virovi.
Da, valjda.
To nije sve. Sve je više vrtloga.
Ovaj grad utječe na mog tatu. Ponaša se čudno otkad je započelo.
Ne odlazi na posao, danima je u radnoj sobi.
Satima sjedi zureći u svoju golemu zbirku spirala.
U tim trenucima njegove oči...
Počinju kolutati...
Neovisno jedno o drugome.
Kreću se bez imalo napora.
Desno i lijevo oko neovisno?
Jednom za večerom...
Naljutio se jer u miso juhi nije bilo spiralnih popečaka od ribe.
Sve u svemu, bez svojih spirala se ne može smiriti.
Čak i kad se kupa, treba vir.
U redu je, slobodno se smij.
Dok ne vidiš na svoje oči, ne možeš shvatiti taj užas.
Već je 17 sati.
Mrzim taj zvuk. Kao da mi u nedogled bode uši.
To turobno more... I taj zlokobni svjetionik.
Podmukla planina i obrisi grada.
Svaki centimetar ovoga mjesta zariva mi se pod kožu.
To je to! Ovaj grad me izluđuje.
Razdražuje me. Izluđuje. Svuda vidim samo spirale.
Što si upravo rekao?
Doma sam!
Spirale, samo o njima ovih dana razmišljam.
Što Shuichijev tata ovdje radi?
Oblikovanjem gline na kotaču za grnčariju
utjelovljujete umjetnost spirale. - Utjelovljujem umjetnost spirale?
Govorite o lončarskom kolu. Da, katkad mi se zavrti u glavi.
Upravo tako! Mogu li naručiti jedno od vas?
Od kojeg će mi se vrtjeti u glavi?
I možete li gore nacrtati spiralu?
Poput ove koja se približava?
Jasno je vidim! Crna bi bila savršena. -Što?
Znate, g. Goshima, u spiralama postoji nešto duboko enigmatično.
Uvjeren sam da svaka od njih krije čudesnu moć.
Nisu li spirale divne? Nema uzvišenijeg oblika!
Vi ste vrhunski obrtnik jer stvarate takva čuda!
Zbilja? Tvoj dečko polazi srednju školu u Midoriyami?
Bio je u Kurouzu do viših razreda. Bili smo zajedno gotovo svaki dan.
Zvuči teško za oboje.
No ljubomorna sam. Ovdje nitko nije moj tip.
Zbilja? Ali ti si tako lijepa, možeš imati svakog dečka.
Ovo? Kao klinka pokušala sam impresionirati jednog dečka.
Dobila sam ovaj ožiljak kad sam pala pretvarajući se da hodam po užetu.
Smiješno je što smo na kraju postali dobri prijatelji.
Otad se svidim svakom dečku koji se meni svidi.
Neobično, no možda ih baš taj ožiljak privlači.
Kirie, reci mi kakav je tvoj dečko.
Vjerojatno si ga vidjela.
Možda ste se mimoišli na postaji. -Možda.
Tako je zgodna! -To je Azami Kurotani. -Prekrasna je.
Shuichi!
Dobro došao natrag. Ovo je moja prijateljica Azami Kurotani.
Putuje u suprotnom smjeru.
Stanuje u Midoriyami, ali pohađa moju školu.
Drago mi je. Ja sam Azami. -Također.
Oprosti, kasnimo!
Što se događa, Shuichi?
Nisi to osjetila, Kirie? -Što?!
Spirala. Dolazila je iz tvoje prijateljice.
Budi oprezna, čuješ? Ta djevojka je spirala!
Jao, Shuichi...
Doma sam!
Zdravo, Kirie. Upravo sam dovršio narudžbu za g. Saita.
Možeš li je dostaviti?
Oprosti što gnjavim, ali više mi nije potreban.
Napokon mi je sinulo.
Shvatio sam da možeš sam manifestirati spiralu.
Vidi što mogu, zapanjit će te.
Dostava iz tvrtke Tanaka. Predmet po mjeri koji ste naručili, gospodine.
Jedva čekam.
Hej!
Većinu mladića vrtim oko malog prsta, ali ti...
Zašto me jedino ti odbacuješ?
Shuichi, molim te...
Što skrivaš na čelu? -Čelu?
Aha, to. Moj ožiljak u obliku polumjeseca?
Kirie ti je sigurno rekla.
Drago mi je da jest.
Pogledaj ga, možda padneš na mene.
Znao sam! Spirala!
Spirala?
Isprva je bio polumjesec? -Da.
Zbog ožiljka uvijek sam mogla...
Tvoj se ožiljak razvio u spiralu!
Sve je povezano s ovim gradom. Nedavna kontaminacija spiralama...
Bježi! Idi iz Kurouzua dok se sve ne pogorša!
Da odem? Neprestano razmišljam o tebi!
Nikad se nisam ovako osjećala! -Za tvoje dobro!
Slušaj me! Idi iz ovog grada dok ne bude prekasno.
Idi iz ovog grada dok ne bude prekasno.
Shuichi!
Kirie, ne zanima te što se dogodilo?
Kako je moj tata umro?
Čula sam da je pao niz stube. -To smo svima rekli!
Ali lagali smo.
Moj otac kopnio je psihički i fizički.
Mama i ja obratili smo se specijalnoj bolnici da ga prime.
Kad smo stigli kući kasno te večeri, tati nije bilo ni traga.
Kuća je bila prazna.
Osim...
Usred njegove radne sobe nalazila se golema čudna kada.
Kad je to nabavio?
Moj tata nagurao se u tu kadu i pretvorio u spiralu.
Polomila mu je sve kosti i umro je.
Što je ono?
Koji je to vrag? -Što?
Gdje? -Ondje! Na nebu!
Tatin dim iz krematorija...
Oblikuje spiralu! Nikad to nisam vidio!
To je neki zao znamen!
Čekajte! Sliježe se!
Ulazi u Jezero vretenaca.
Ljubavi, prestani! Dosta je!
Gđo Saito, smirite se.
Mama, što je bilo? - Shuichi, jasno ga vidim!
Tvoj otac je ondje!
Mama! -Trebamo hitnu pomoć!
Pozvala sam taksi kad sam čula.
Azami, jesi li dobro?
Što radiš ovdje?
Oprosti što sam upala. Zabrinula sam se za tebe iz nekog razloga.
Hvala ti, baš si draga.
Azami, tvoje čelo...
Čekaj!
Gđo Saito, liječnik dolazi. Smirite se.
Pozovemo ga opet?
Mama, molim te.
Zdravo, Azami.
To sam ja, Okada iz C razreda.
Pitao sam se hoćeš li izaći sa mnom.
Ne opet ti. Odgovor je i dalje ne.
Da, znam. Ali nešto na tebi neodoljivo me privlači.
Ne mogu ni objasniti ni oduprijeti se.
Iako me odbijaš, neću odustati.
Učinit ću sve za tebe.
Otvorite udžbenike na 37. stranici.
Zaboga, Katayama. Znaš li koliko je sati?
Oprostite što kasnim.
Nastavniče, Katayama je ljenguza.
Pogodite na koga bih se kladio u utrci njega i puža.
Mir, djeco. Dosta je bilo.
Katayama, vidim da si mokar do gole kože.
Rekao sam ti da, kad pada, otvoriš kišobran.
I zašto dolaziš na nastavu samo kad pljušti?
Ispričavam se... - U redu je, sjedni.
U redu.
Hajde, ljenguzo! Igraš ili ne?
Sam pogled na tebe digne mi živac.
Ne mogu disati, Tsumura...
Misliš da smo prijatelji?
Ne možeš se ni brzo presvući. - Bez brige, mi ćemo ti pomoći.
Što mu to radite?
Pogledajte ga!
Od sprovoda slomi se čim ugleda spiralu.
Spirala! Spirala!
Zbog straha od svoje punđe obrijala je glavu.
A tada...
Odrezala je vrhove prstiju.
Ponavlja da svaka spirala koju vidi
okida sjećanje na otkriće očeva polomljenog tijela.
A tada on...
Ljubavi moja. Postani jedno sa mnom u spirali.
Kaže da je doziva.
Moram pokrivati vrhove prstiju i kosu.
Upozoriti liječnike i medicinske sestre.
Ali napokon se malo smirila.
Dovoljno da nešto pojede i naspava se.
Azami!
Azami, čekaj! To si ti, zar ne?
Kamo si nestala? Zabrinula sam se.
Kirie, nešto nije u redu. Moje desno oko izgubilo je fokus.
Možeš li pogledati moje lice?
O čemu je riječ? Gdje je Kirie?
Kirie neće doći. - Kako to misliš?
Žao mi je, takav je bio dogovor.
Tu si.
Razmišljala sam o tebi, Shuichi.
Dobro, Azami. Održat ćeš riječ i izaći sa mnom na spoj?
Ne bih rekla. Više mi nisi od koristi. Pozdrav.
Zašto? Rekla si da ćeš mi biti biti djevojka ako ga dovedem.
Tupane, jedini kojeg želim vidjeti je Shuichi.
Kujo! Lagala si!
Azami?
Što ti se dogodilo?
Kirie! -Shuichi? Gdje... -Ovdje sam!
Što radiš ondje? - Upravo je usisala dečka!
Što? -Azami ga je živog progutala.
Vidi!
Azami?
Sad nju usisava spirala koja se pojavila na njezinu tijelu!
Ono što još nismo shvatili
bilo je da su svi užasi s kojima smo se suočili,
sve što se dogodilo,
samo početak
našeg pada u spiralu.
MEDIATRANSLATIONS