Tohle je moje město. Kurouzu.
Příběhy, které vám budu vyprávět,
jsou o mnoha podivných událostech, které se zde odehrály.
SPIRÁLA 1. díl
STANICE KUROUZU
Ahoj, Šuiči!
Vítám tě.
Hele, Kirie...
Nemáš někdy chuť se mnou odsud odjet?
Co tím myslíš? Jako utéct?
To sis ještě nevšimla, co se tu děje?
Poslední dobou se v tomhle potoce tvoří víry.
- Jo, to asi jo. - To není všechno.
Taky jsem si všiml, že přibývá i větrných vírů.
To město nějak ovlivňuje mého tátu.
Od doby, co to začalo, se chová divně.
Kašle na práci.
A také celé dny jenom vězí u sebe v pracovně.
Sedí tam a celé hodiny zírá na svoji šílenou sbírku spirál.
A v těch chvílích se jeho oči...
začnou protáčet kolem dokola...
nezávisle jedno na druhém.
To otáčení je podivně plynulé.
Pravé a levé oko nezávisle na sobě?
A tuhle jednou u večeře...
... zuřil, protože neměl v miso polívce rybí spirálky.
Zkrátka, bez těch svých spirál se nedokáže uklidnit.
I když se koupe, tak jedině s vířivkou.
To nic, nedivím se ti, že se směješ.
Dokud to nezažiješ sama, nepochopíš, jak je to děsivý.
To už je pět. Nesnáším ten zvuk.
Mám pocit, jako by mě nepřetržitě bodal do uší.
To ponuré moře... a ten zlověstný maják.
Zrádné hory a rýsující se pohled na město.
Každý centimetr tohohle místa se mi zarývá pod kůži.
To je ono! Tohle město mě přivádí k šílenství.
Vytáčí mě. Točí se mnou dokola.
Kamkoliv se tady podívám, všude samé spirály.
Cože? Co jsi to říkal?
Jsem doma!
Všechno, co má spirálu. Na nic jiného teď nemyslím.
Co tady dělá Šuičiho táta?
To, jak se tvaruje hlína na kruhu,
je hotové ztělesňování umění spirály!
"Ztělesňování umění spirály?" Vy mluvíte o hrnčířském kruhu.
Ano, někdy se mi z toho docela točí hlava.
Přesně tak. Můžu si u vás jeden výtvor objednat?
Nějaký, který by mi navodil ten pocit závratě.
Namaloval byste na přední stranu nějaký pěkný spirálový vzor?
Takhle, směřující dovnitř... Ano. Vidím to zcela jasně.
Černá spirála by byla skvělá!
Víte, pane Gošimo,
pro mě spirály představují něco tuze záhadného.
Jsem přesvědčen, že v každé z nich se skrývá podivuhodná síla!
Není spirála úžasná? Je to ta nejvznešenější umělecká forma!
A vy jste špičkový řemeslník, který umí vytvářet takové zázraky!
Vážně? Tvůj přítel chodí na střední v Midorijamě?
Předtím chodil do školy v Kurouzu, takže jsme spolu byli skoro denně.
To máte teď asi náročný. Ale závidím vám.
Tady není nikdo, kdo by byl můj typ.
Cože? Vždyť jsi tak hezká, že bys mohla mít každého kluka.
Jo tohle? Když jsem byla malá,
chtěla jsem udělat dojem na kluka, který se mi líbil.
Tu jizvu mám od toho, jak jsem dělala, že umím chodit po laně.
Legrační je, že se z nás potom stali bližší přátelé.
Od té doby se každému klukovi, co se mi líbí, líbím taky.
Je to trochu zvláštní,
ale možná je ta jizva ke mně nějak přitahuje.
Pověz mi, jakej je tvůj přítel, Kirie?
Asi jsi ho tady už někdy viděla. Mohla jsi na něj narazit na nádraží.
Jo, možná.
- To je Azami Kurotani! - Je nádherná...
Šuiči!
Vítám tě.
Seznámím tě s kamarádkou. Azami Kurotani.
Dojíždí na opačnou stranu.
Bydlí v Midorijamě, ale chodí do školy tady.
- Ráda tě poznávám. Jsem Azami. - Těší mě.
Omluv nás. Něco meškáme.
NÁSTUPIŠTĚ 2 - MIDORIJAMA
Co se děje, Šuiči?
- Ty jsi to necítila, Kirie? - Co?!
To byla spirála! Cítil jsem, že vychází z tvé kamarádky.
Musíš být opatrná, rozumíš?! Ta holka je spirála!
Šuiči...
- Jsem doma... - Ahoj, Kirie!
Zrovna jsem dodělal to dílo pro pana Saita.
Mohla bys mu ho doručit?
Omlouvám se ti, ale já už ho nepotřebuju.
Konečně už mi to došlo, víš?
Zjistil jsem, že spirály můžeš představovat sama.
Podívej, co dokážu! To budeš koukat!
Zásilka od Tanaky Cooperyho!
Mám tady to zboží na zakázku, co jste si objednal, pane.
Už se nemůžu dočkat.
Hej!
Většinu kluků si nakonec omotám kolem prstu, ale ty...
Proč jsi jedinej, kdo mě odmítá?
Šuiči, prosím...
Ty... Co to schováváš na čele?
Na čele? Ty myslíš tu jizvu ve tvaru půlměsíce?
Asi ti o ní řekla Kirie. Ale nakonec jsem ráda.
Podívej se, a možná se do mě zamiluješ.
- Já to věděl! Je to spirála! - Spirála?
Začalo to jako jizva ve tvaru půlměsíce?
Přesně tak. Díky té jizvě jsem vždycky mohla...
To je ono! Konce tvé jizvy se rozrostly do spirály!
Všechno to souvisí s tím zamořením města spirálami.
Běž! Odjeď z města, než se to všechno zhorší!
Jak mi tohle můžeš říct?
Odjet, když na tebe pořád myslím? Takhle jsem se nikdy necítila!
Říkám to pro tvé vlastní dobro! Poslechni mě!
Musíš odejít z města, než bude příliš pozdě!
Odjeď z města, než bude příliš pozdě...
Šuiči!
Kirie, nechceš vědět, co se stalo?
- Myslím, jak můj otec zemřel? - Prý že spadl ze schodů.
To jsme všem namluvili. Ale byla to lež.
Můj otec se psychicky i fyzicky zhoršoval.
S mámou jsme jeli do specializované nemocnice v Midorijamě,
aby ho tam přijali.
Když jsme se toho večera vrátili, po tátovi nebylo ani stopy.
Celý dům byl prázdný.
Až na to,
že uprostřed jeho pracovny
stála nějaká podivná velká vana.
Kde to mohl vzít?
Táta se do té vany nacpal, aby se proměnil ve spirálu!
A zlámalo mu to všechny kosti v těle, až nakonec zemřel.
Co je to tamhle?!
Co to sakra jenom je?
- Kde? - Nahoře! Na obloze!
Kouř z tátovy kremace...
Tvoří spirálu! To jsem ještě neviděl!
To určitě bude nějaké zlé znamení!
Počkejte! Vypadá to, že se kouř usazuje!
Dopadá na Jezírko vážek!
Lásko, musíš to zastavit! Už toho bylo dost!
Paní Saito. Prosím, jen klid.
- Mami, co se děje? - Šuiči! Jasně ho v tom vidím.
Tam nahoře to je táta!
Mami!
Potřebujeme okamžitě sanitku!
HASIČSKÝ SBOR KUROUZU
Vzala jsem si taxi, jak to šlo.
Azami? Jsi v pořádku? Co tady děláš?
Promiň, že jsem tě tak přepadla. Měla jsem o tebe strach.
Děkuju, Azami. Jsi moc hodná.
Azami... Tvoje čelo...
Počkej!
NEMOCNICE KUROUZU
Paní Saito! Doktor už jde, vydržte!
Máme ho znovu vyvolat?
Mami, prosím!
Ahoj, Azami!
To jsem já. Okada ze třídy C. Chtěl jsem se zeptat...
- Šla bys se mnou ven? - Už zase ty. Pořád platí, že ne.
Jo, já vím... Ale něco na tobě je.
Něco, co mě pořád přitahuje.
Neumím si to vysvětlit ani tomu odolat.
Můžeš mě pořád odmítat, ale já to nevzdám.
Udělám pro tebe všechno!
Dobrá, otevřete si učebnice na straně 37.
U všech všudy, Katajamo, víš vůbec, kolik je hodin?
Pardon, že jdu pozdě.
Pane učiteli! Katajama je loudal!
Kdyby byl závod mezi ním a šnekem, hádejte, na koho bych vsadil.
Uklidněte se. Už toho bylo dost!
Katajamo, už jsi zase promočený na kost.
Proč sis do deště zase nevzal deštník?
A proč se tu ukážeš, jenom když leje?
Omlouvám se...
No tak dobře. Sedni si na místo.
Dobře.
Dělej, loudale! Soustřeď se na zápas!
ŠATNA - CHLAPCI
Kámo, už jenom pohled na tebe mě štve.
Nemůžu dejchat, Cumuro...
Myslíš, že my dva jsme kamarádi?
Ty se dokonce loudáš i s převlíkáním!
Ale neboj, my ti s tím pomůžeme!
- No tak, kluci, neblbněte... - Dolů s tím.
Co mu to děláte?!
Hele, podívejte se na něj!
NEMOCNICE KUROUZU
Od toho pohřbu nemůže vidět spirálu, aniž by se zhroutila.
Spirála!
I ze svého drdolu byla tak vyděšená, že si oholila hlavu.
A pak...
Spirály...
... si uřezala konečky prstů, aby odstranila otisky!
Pořád jen opakuje, že každá spirála, kterou vidí,
vyvolává vzpomínku na to, jak jsme objevili tátovo tělo.
A potom...
Lásko moje. Splyň se mnou v jednu spirálu.
Říká, že k ní promlouvá.
Musím si zakrývat konečky prstů a taky vlasy.
Na totéž jsem musel taky upozornit lékaře a sestry.
Aspoň se už konečně trochu uklidnila.
Aby se aspoň mohla najíst a trochu se vyspat.
Azami! Azami, počkej! Jsi to ty, že jo?
Kam jsi šla? Opravdu jsem o tebe měla strach!
Ahoj, Kirie... Něco se děje.
Moje pravý oko nedokáže zaostřit.
Můžeš se mi podívat do obličeje?
Tak o co tady jde? Kde je Kirie?
- No, Kirie bohužel nedorazí. - Co tím myslíš?
Promiň, ale taková byla naše dohoda.
Tady jsi. Myslela jsem na tebe, Šuiči.
Dobře, Azami,
dodržíš slovo a půjdeš teď se mnou na rande, že jo?
Myslím, že ne. Už tě totiž nepotřebuju, takže... sbohem.
Jak to? Říkala jsi, že když ho přivedu,
tak budeš moje holka!
Hlupáku. Jedinej, o koho mi šlo, je Šuiči.
Ty mrcho! Lhala jsi mi!
Azami?
Co se ti sakra stalo?!
- Kirie! - Šuiči, kde...
Tady nahoře!
- Co tam nahoře děláš?! - Ona toho kluka vcucla.
- Cože? - Azami ho spolkla zaživa!
Dívej!
Azami?
A teď ji nasává spirála, která se objevila na jejím těle!
Zatím jsme si ještě neuvědomovali,
že všechny ty dosavadní hrůzy, všechno, co se stalo...
byl teprve začátek našeho sestupu do spirály.
České titulky Petr Finkous Iyuno 2024