Родният ми град - Куроузо.
Историите, които ще ви разкажа,
са за многобройните странни случки на това място.
Гара Куроузу
Шюичи!
Добре дошъл.
Хей, Кирие...
Искаш ли да избягаме заедно от този град?
Какво предлагаш? Да ти пристана ли?
Изобщо ли не усещаш какво става?
Напоследък се образуват страшно много водовъртежи.
- Да. Така е. - Освен това...
Дори вятърът започна да се вихри.
Смятам, че градът е виновен
за странното поведение на баща ми.
Напоследък не ходи на работа, а се затваря в кабинета си.
Стои вътре по цял ден и наблюдава безкрайните спирали.
В тези моменти очите му...
... започват да се въртят.
Отделно, в различни посоки.
Движат се странно плавно.
Лявото и дясното... се въртят в различни посоки?
Веднъж седнахме да вечеряме...
Той се ядоса, че в супата му мисо липсва спираловидно сурими.
Така или иначе, не може да се успокои без спирала наоколо.
Дори във ваната задължително си прави водовъртеж.
Смей се, не те виня.
Няма да разбереш колко е страховито, ако не го видиш с очите си.
- Часът е пет. - Мразя този звук.
Ще ми пробие тъпанчетата.
Онова мрачно море... И злокобният черен фар.
Зловещите планини и застрашителните улици.
От всичко това ми се вие свят.
Точно така! Вие се!
Вихри се. Спиралата.
Целият град е осквернен от Спиралата...
Какви ги говориш?
Прибрах се.
В последно време се запалих по спиралите.
Бащата на Шюичи ли е дошъл?
Дори глината на грънчарското колело
олицетворява изкуството на спиралата!
"Изкуството на спиралата" ли? Ясно, заради въртенето.
Наистина понякога ми се завива свят.
Точно така. Ще ми изработите ли един съд?
Чиния, от която да ми се завие свят.
Отпред нарисувайте спирала.
Ето такава, извита... Да, точно такава.
Черна спирала би била чудесна!
Знаете ли, г-н Гошима...
Усещам нещо мистично от спиралите.
Убеден съм, че в тях се крие чудодейна мощ!
Прекрасно нещо е спиралата! Най-върховното изкуство!
А щом я създавате, вие сте най-върховният грънчар!
Така ли? Гаджето ти учи в гимназия "Мидорияма"?
До прогимназията беше в Куроузу и се виждахме всеки ден.
Сигурно ти липсва. Но ти завиждам.
Аз не си падам по никого.
Наистина ли? Но ти си хубава, Азами, може да имаш всеки.
Това ли? Като бях малка,
се опитах да впечатля момчето, което харесвах.
Белегът остана, след като паднах от въжетата на катерушката.
Ала благодарение на това се сближих с момчето, което харесвах.
Оттогава любовта ми винаги се оказва споделена.
Навярно белегът ми дава силата да привличам момчетата.
Що за човек е гаджето ти, Кирие?
Сигурно вече си го виждала.
- Може да сте се разминали на гарата. - Възможно е.
- Това е Азами Куротани! - Колко е красива...
Шюичи!
Добре дошъл. Това е съученичката ми Азами Куротани.
И тя пътува като теб - живее в град Мидорияма, но учи тук.
- Приятно ми е. Аз съм Куротани. - Здравей.
Прощавай, бързаме!
Втори коловоз - към град Мидорияма
Какво става, Шюичи?
- Нищо ли не усещаш? - Какво?
Спиралата! Долових присъствието й от нея.
Кирие, внимавай! Онова момиче е Спиралата!
Шюичи...
- Прибрах се. - Хей, Кирие!
Завърших чинията, която г-н Сайто поръча.
Ще му я занесеш ли?
Много съжалявам, но вече не ми е нужна.
Най-после го прозрях:
човек може да създава спирали и сам.
Виж какво се научих да правя!
Доставка от каци "Танака"! Носим поръчката ви.
Горя от нетърпение.
Почакай!
Другите момчета падат в краката ми.
Защо само ти ме отхвърляш?
Шюичи...
Ти... Какво криеш на челото си?
На челото ми ли? Имам белег във формата на полумесец.
Кирие сигурно ти е казала. Добре тогава.
Ако го видиш, и ти ще ме харесаш.
- Знаех си. Спиралата! - Спирала ли?
Нима първоначално е била белег с формата на полумесец?
Да. Благодарение на този белег...
Ясно! Краищата на белега са се слели и са образували спирала.
Всичко е заради оскверняването на града със спирали.
Трябва незабавно да напуснеш град Куроузу!
Ти си ужасен! А аз така хлътнах по теб.
Досега не бях изпитвала такива чувства!
Казвам го за твое добро! Бягай, преди да е станало късно!
Бягай, преди да е станало твърде късно...
Шюичи!
Кирие. Искаш ли да разбереш?
- Защо баща ми почина. - Паднал е по стълбите.
Това е само оправдание. Истината е различна.
Баща ми се влошаваше психически и физически.
С майка ми отидохме в болница в град Мидорияма, за да го приемат.
През нощта се прибрахме, а баща ми го нямаше никакъв.
Не беше в нито една стая.
Само че...
В кабинета му... Имаше странна голяма каца.
Какво е сложил вътре?
Баща ми е влязъл в кацата, за да се превърне в спирала!
После костите му са се счупили и е умрял.
Какво е това?
- Що за чудо е това? - Кое? Къде?
Там! Погледнете нагоре!
Димът от кремацията на баща ми.
Оформя спирала. Невиждано!
Сигурно е лоша поличба.
Вижте. Краят на дима...
Слиза в езеро Водно конче.
Скъпи, престани! Стига толкова!
Госпожо, успокойте се!
- Майко! - Шюичи. Виждам го!
Това е баща ти!
- Майко! - Бързо, повикайте линейка!
Пожарна - Куроузу
Дойдох с такси.
- Азами? - Добре ли си?
- Какво правиш тук? - Реших да се отбия.
Притеснявах се за теб.
Благодаря ти, Азами. Много мило.
Азами... Челото ти...
Почакай!
Болница "Куроузу"
Г-жо Сайто! Лекарят ще дойде всеки момент.
Госпожо!
Куротани.
Аз съм Окада от "В" клас. Моля те...
- Ще излезеш ли на среща с мен? - Твърдоглав си. Вече ти отказах.
Знам. Но в теб има нещо, което не спира да ме привлича.
Непрекъснато ме притегля към теб.
Колкото и да ме отхвърляш, не мога да се откажа.
Бих направил всичко за теб!
Добре, отворете учебниците на страница 37.
Какви ги вършиш, Катаяма? Имаш ли представа колко е часът?
Извинете... за закъснението.
Господине! Катаяма е муден.
Познайте кой би победил в състезание с охлюв!
Стига. Не говорете така.
Катаяма. Отново си подгизнал.
Колко пъти да ти повтарям: използвай чадър!
Защо идваш на училище само в дъждовните дни?
- Съжа... лявам... - Достатъчно. Сядай бързо.
Добре...
Ей, бавният! Постарай се повече!
Момчешка съблекалня
Само като те гледам, и се вбесявам.
Не мога да... дишам, Цумура...
Не сте преструвай, че сме гъсти!
Обличай се по-бързо, охлюв такъв.
Ако се наложи, ще ти помогнем.
- Стига, недейте... - Дай да те събуем!
Какво правите?!
Вижте го само!
Болница "Куроузу"
След погребението започна силно да се бои от спирали.
Спиралата!
Обръсна си главата от страх косите й да не се заплетат.
И после...
Отряза върховете на пръстите си, за да махне отпечатъците.
Майка ми не спира да вижда спирали...
И те й напомнят за трупа на баща ми.
- А той... - Ще се слеем в Спиралата, мила.
Той я вика.
Налага се да крия пръстите и косата си.
Предупредих лекарите и сестрите да направят същото.
Най-накрая успя да се поуспокои.
Колкото да се нахрани и да заспи...
Азами! Азами, почакай. Това си ти, нали?
Къде изчезна? Притеснявах се за теб!
Кирие. Нещо не е наред.
Виждам размазано с дясното око.
Би ли погледнала лицето ми?
За какво искаш да говорим? Къде е Кирие?
- Кирие няма да дойде. - Как така?
Съжалявам. Така се договорихме.
Ето те. Нямах търпение да се видим, Шюичи.
Куротани. Ще спазиш обещанието си и ще излезеш на среща с мен, нали?
Не, Окада. Вече не си ми нужен. Махай се.
Защо? Каза, че ще ми станеш гадже, ако го доведа!
Глупчо. Искам да се срещам само с Шюичи.
Мамка му! Ти ме измами!
Куротани... Ти...
Какво се е случило с теб?
- Кирие! - Шюичи!
Тук съм.
- Защо си се качил там? - Едно момче беше погълнато!
- Какво? - Азами Куротани го погълна!
Виж!
Азами?
А сега Спиралата поглъща и нейното тяло.
Все още не бяхме забелязали,
че всички тези ужасяващи събития
са само началото на Спиралата.
Превод МАРТИНА НЕДЕЛЧЕВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО