Ăsta e oraşul meu natal, Kurouzu.
Poveştile pe care vi le voi spune...
... sunt despre întâmplările ciudate petrecute aici.
SPIRALE Episodul 1
GARA KUROUZU
Shuichi !
Bine ai revenit !
Kirie...
Ţi-ar surâde ideea să plecăm împreună din oraşul ăsta ?
Cum adică ? Vrei să fugim ?
N-ai observat ce se petrece aici ?
În ultima vreme, se tot formează vârtejuri în izvor.
- Cred că ai dreptate. - Asta nu e tot.
Am văzut că a crescut şi numărul vârtejurilor de vânt.
Oraşul ăsta îi face rău tatei.
De când a început totul, se poartă ciudat.
Lipseşte de la serviciu.
Şi am văzut că-şi petrece toată ziua în biroul lui.
Stă acolo cu orele şi se holbează la colecţia sa tot mai mare de spirale.
Şi, în acele clipe, ochii lui...
Încep să se învârtă...
... independent unul de altul.
Felul în care se mişcă e bizar de uşor.
Ochiul drept şi cel stâng... Independent ?
A mai fost o întâmplare la o cină...
Era furios fiindcă nu avea chifteluţe spiralate în supa miso.
În fine... Nu se poate calma fără spiralele lui.
Chiar şi în cadă, trebuie să facă un vârtej.
Nu mă supăr că râzi, ştiu cum sună.
Până nu vezi cu ochii tăi, nu poţi înţelege cât de înfricoşător e.
- E deja 17:00... - Urăsc sunetul ăsta !
Simt că-mi sparge timpanele şi nu se mai opreşte.
Marea aia mohorâtă... Şi farul ăla sinistru !
Muntele perfid şi peisajul urban sumbru.
Fiecare parte a acestui loc mă agită teribil.
Asta e ! Locul ăsta mă aduce în pragul nebuniei.
Mă încarcă. E ca o spirală...
Oriunde mă uit, totul e spiralat.
Ce-ai spus ?
Am venit !
Orice cu spirale. Doar la asta mă gândesc în ultima vreme.
Ce caută tatăl lui Shuichi aici ?
Simpla acţiune de a modela lutul pe o roată.
Parcă întruchipezi arta spiralei !
"Întruchipez arta spiralei ?" Te referi la roata de olărit.
Da, să ştii că mă cam ameţeşte uneori.
Da, exact ! Aş putea să te rog să-mi faci şi mie o piesă ?
Una specială, care să-mi ofere acea senzaţie de ameţeală.
Ai putea s-o pictezi pe o parte cu un model frumos de spirală ?
Aşa, să se rotească spre interior... Da, parcă o văd.
O spirală neagră ar fi perfectă !
Ideea e, dle Goshima...
Mi se pare că spiralele ascund ceva profund enigmatic.
Sunt convins că există o putere minunată în fiecare dintre ele !
Aşa-i că spirala e sublimă ?! E cea mai frumoasă formă de artă !
Iar tu, domunle, eşti un artizan de clasă, fiindcă le creezi !
Serios ? Deci, prietenul tău e la Liceul Midoriyama ?
A stat în Kurouzu la gimnaziu, eram împreună aproape zilnic.
Cred că vă e greu amândurora. Dar sunt un pic geloasă.
Eu nu prea găsesc aici pe cineva care să-mi placă.
Pe bune ? Dar eşti tare drăguţă, cred că poţi cuceri orice băiat.
Chestia asta ? Când eram mică,
încercam să impresionez un băiat de care-mi plăcea.
Am căpătat cicactricea asta când am căzut mergând pe sfoară.
Amuzant e că, după asta, am devenit prieteni apropiaţi.
De-atunci, fiecare băiat pe care l-am plăcut se îndrăgostea de mine.
E cam ciudat,
dar poate că cicatricea asta e motivul pentru care sunt atraşi de mine.
Spune-mi, cum e prietenul tău, Kirie ?
Probabil că l-ai văzut pe-aici. Poate ai trecut pe lângă el în gară.
Da, e posibil.
- Uite-o pe Azami Kurotani ! - E frumoasă...
Shuichi !
Bine ai revenit !
Fă cunoştinţă cu prietena mea, Azami Kurotani.
Ea face naveta invers faţă de tine.
Locuieşte la Midoriyama, dar e colega mea de şcoală.
- Încântată ! Eu sunt Azami. - Îmi pare bine.
Scuză-ne, am întârziat undeva !
PERONUL 2, CĂTRE MIDORIYAMA
Ce se-ntâmplă, Shuichi ?
- N-ai simţit, Kirie ? - Ce ?!
Era o spirală ! I-am simţit prezenţa emanând din prietena ta.
Trebuie să fii atentă, ai auzit ?! Fata aia e o spirală !
Shuichi...
- Am venit... - Kirie !
Tocmai am terminat piesa comandată de dl Saito.
Poţi să i-o duci tu ?
Scuze pentru deranj, dar nu prea mai am nevoie de ea.
În sfârşit, mi-am dat seama !
Am aflat că poţi crea singur spirale.
Uite ce pot să fac ! O să rămâi uimită !
Livrare pentru Tanaka Coopery !
Am adus obiectul personalizat pe care l-aţi comandat.
Sunt foarte bucuros.
Pe majoritatea băieţilor reuşesc să-i am la degetul mic. Pe tine...
De ce eşti singurul care mă respinge ?
Shuichi, te rog...
Tu... Ce ascunzi pe fruntea ta ?
Frunte ? Te referi la cicatricea mea în formă de semilună ?
Cred că ţi-a spus Kirie. Dar mă bucur c-a făcut-o.
Priveşte, poate aşa te vei îndrăgosti de mine !
- Ştiam eu ! E o spirală ! - O spirală ?
La început era o cicatrice în formă de semilună ?
Exact. Datorită acestei cicatrice, am putut mereu să...
Asta e ! Capetele cicatricei tale au început să formeze o spirală !
Totul e legat de acest oraş şi de recenta contaminare cu spirale.
Pleacă ! Fugi din Kurouzu, până nu se înrăutăţesc lucrurile !
Cum poţi să-mi spui asta ?! Să plec din oraş ?
Când nu-mi pot lua gândul de la tine ? N-am mai simţit aşa ceva !
Îţi spun asta spre binele tău ! Ascultă-mă !
Trebuie să fugi din oraşul ăsta până nu e prea târziu !
Fugi din oraş până nu e prea târziu...
Shuichi !
Kirie... Nu vrei să ştii ce s-a întâmplat ?
- Mă refer la cauza morţii tatei. - Am auzit că a căzut pe scări.
Asta le-am spus oamenilor ! Dar e o minciună.
Tatăl meu se deteriora, atât mental, cât şi fizic.
Am mers cu mama la un spital specializat din Midoriyama,
ne gândeam să-l internăm acolo.
Când am ajuns acasă în seara aia, târziu, nici urmă de tata.
Casa era goală.
Cu o excepţie...
În mijlocul biroului lui...
... era o cadă uriaşă şi foarte ciudată.
Când a luat asta...
Tata era îndesat în cada aia, în formă de spirală !
I s-a fracturat fiecare os din corp până a murit.
Ce-i aia, acolo ?!
Ce naiba e chestia aia ?
- Unde ? - Acolo, sus ! Priviţi spre cer !
Fumul arderii cadavrului tatei...
Formează o spirală ! N-am mai văzut aşa ceva !
Ăsta trebuie să fie un semn rău !
Staţi aşa ! Se pare că fumul coboară !
Intră în Iazul Libelulei !
Dragul meu, trebuie să opreşti asta ! E de-ajuns !
Dnă Saito, liniştiţi-vă, vă rog !
- Ce-ai păţit, mamă ? - Shuichi ! Îl văd foarte clar.
E tatăl tău acolo, sus !
Mamă !
Chemaţi urgent o ambulanţă !
POMPIERII DIN KUROUZU
Când am auzit, am luat un taxi.
Azami ? Te simţi bine ? Ce-i cu tine aici ?
Scuză-mă ! Eram îngrijorată în privinţa ta, nu ştiu de ce.
Mersi, Azami. Drăguţ din partea ta !
Azami... Fruntea ta...
Aşteaptă !
SPITALUL DIN KUROUZU
Doamnă Saito ! Rezistaţi un pic, vine doctorul !
Mamă, te rog !
Bună, Azami !
Sunt eu, Okada, din Clasa C. Mă-ntrebam...
- Ieşi la întâlnire cu mine ? - Iarăşi tu ? Răspunsul rămâne "nu".
Da, ştiu... Dar e ceva în legătură cu tine,
ceva care mă atrage fără să vreau.
Nu-mi pot explica şi nici nu pot rezista.
Tu poţi continua să mă refuzi, dar nu voi renunţa.
Voi face orice pentru tine !
În ordine ! Toată lumea să deschidă manualul la pagina 37.
Fir-ar să fie, Katayama ! Ai idee cât e ceasul ?
Scuze pentru întârziere !
Profu' ! Katayama e un moşmondit !
Dacă s-ar întrece cu un melc, ghiciţi pe cine aş paria !
Potoliţi-vă, copii ! Ajunge cu glumele !
Katayama, văd că iar eşti ud leoarcă.
Nu ţi-am spus să-ţi iei o umbrelă când plouă ?
Şi cum se face că vii la şcoală doar când plouă torenţial ?
Îmi pare rău...
Bine, e-n regulă ! Du-te la locul tău !
Bine.
Hai, moşmonditule ! Eşti atent la joc sau nu ?!
VESTIARUL BĂIEŢILOR
Mă înfurii doar când mă uit la tine.
Nu prea pot să respir, Tsumura...
Ai impresia că suntem prieteni sau ceva ?
Eşti încet şi când te îmbraci !
Dar nu-ţi face griji, te ajutăm noi !
- Băieţi, nu faceţi asta... - Dă-le jos !
Ce-i faci ?!
Uitaţi-vă la el !
SPITALUL DIN KUROUZU
De la înmormântare, când vede o spirală, cedează nervos.
O spirală !
Îi era atât de teamă de vârtejurile din părul ei, încât s-a ras pe cap.
Şi apoi...
Spirale...
Şi-a tăiat buricele degetelor, ca să nu-şi mai vadă amprentele.
Spune întruna că de fiecare dată când vede o spirală...
... îşi aminteşte de momentul în care a găsit cadavrul tatei.
Iar el...
Iubita mea ! Devino una cu mine în spirală !
Zice că el o cheamă mereu.
Trebuie să-mi acopăr degetele, chiar şi părul.
A trebuit să-i avertizez pe doctori şi pe asistente să facă la fel.
În sfârşit, ea a reuşit să se calmeze un pic.
Suficient cât să poată mânca şi dormi un pic.
Azami ! Azami, stai ! Tu eşti, nu-i aşa ?
Unde te-ai dus ? Am fost foarte îngrijorată !
Bună, Kirie... Ceva e-n neregulă.
Nu-mi mai pot controla ochiul drept.
Poţi să te uiţi un pic la faţa mea ?
Care-i faza ? Unde e Kirie ?
- De fapt, Kirie nu va veni aici. - Ce vrei să spui ?
Îmi pare rău, dar asta e înţelegerea pe care am avut-o.
Aici erai ! M-am tot gândit la tine, Shuichi.
Gata, Azami.
O să te ţii de cuvânt şi vei ieşi la întâlnire cu mine acum, da ?
Nu prea cred. Nu îmi mai eşti de folos. La revedere !
Dar de ce ? Ai zis că, dacă-l aduc aici...
... ai să fii prietena mea !
Prostuţule ! Shuichi e singurul pe care voiam să-l văd.
Ticăloaso ! Ai minţit !
Azami ?
Ce naiba ţi s-a întâmplat ?!
- Kirie ! - Shuichi, unde...
Aici, sus !
- Ce faci acolo ? - Un băiat a fost înghiţit !
- Ce ? - Azami l-a înghiţit de viu !
Uite !
Azami ?
Iar acum e înghiţită de spirala care i-a apărut pe corp.
Ceea ce nu ne dădeam încă seama
era că toate ororile înfruntate, tot ce se întâmplase,
era doar începutul coborârii noastre în spirală.
SFÂRŞITUL EPISODULUI 1
Traducerea FAST TITLES MEDIA