‫אחות, רוצה ארוחת בוקר? אני אמזוג לך קערה.‬
‫החרא המלא סוכר הזה?‬
‫אין סיכוי. אני אוהבת את הרגליים שלי.‬
‫אם תצטרכי משהו, תגידי לי בבקשה.‬ ‫אני רוצה שתרגישי בנוח.‬
‫היי. אימא, יש לך כרית חימום?‬
‫לישון על הפוטון של הקטור זה לא חכם.‬
‫תנסה לחלוק חדר עם אלייה.‬
‫היא הכריחה אותי לישון על פוף כל הלילה.‬
‫היי, את אמרת שאת רוצה לשחק בחתולה.‬
‫כי את הלהבת אותי.‬
‫אני לא אשמה שהקשבת.‬ ‫-אני מעדיפה…‬
‫היי!‬
‫די להתלונן. אתן מוציאות את הקסם‬ ‫מהלאקי צ'ארמס שלי.‬
‫תקשיב, ברנרד.‬
‫כמו שאמרתי,‬
‫לא ידעתי שיעיפו גם אותך מהדירה.‬
‫אלייה, מאיה, אתן ילדות.‬
‫תתמודדו. אתן לא משלמות שכירות.‬
‫גם אני לא שילמתי.‬
‫מה קורה, משפחה? לא. אלוהים, לא.‬
‫את מכירה את הכללים.‬
‫בלי מכנסיים קצרים. את צריכה חזייה.‬
‫בלי כפכפים.‬
‫הבהונות שלך נראות כאילו‬ ‫הן עושות סימני כנופיה.‬
‫והם עומדות לעשות חיסול מרכב נוסע.‬
‫אלייה, אם את מתכוונת לעזור לי במכון,‬ ‫צריך לזוז.‬
‫אתם נוסעים?‬
‫יופי. המיטה פנויה.‬
‫זמן לנמנם!‬
‫כל הכבוד שאת עוזרת לאחיך.‬
‫היא לא עושה שום דבר שיפגע‬ ‫בשיער, בציפורניים או בבגדים,‬
‫אבל היא מוכנה לעבוד בחינם.‬
‫שמחה לעזור. אני מרגישה קצת אחראית.‬
‫קצת? נכנסת דרך הקיר של אחיך עם הרכב שלך.‬
‫החבר שלך לימד אותי.‬
‫אנחנו לא מדברים על זה מספיק.‬
‫גם לא הקדשנו הרבה זמן לדבר על העונש שלך.‬
‫בוא נזוז, ברנרד.‬
‫אני יכולה לנהוג?‬
‫אין מצב!‬ ‫-אין מצב!‬
‫למה את עדיין לבושה ככה?‬
‫את עומדת ליד מגירה מלאה נייר כסף.‬
‫תכיני מעצמך צלחת לדרך.‬
‫מותק, רד ממנה.‬
‫לקרישה מכרה את הבניין שלה בשבילנו.‬
‫אם היא רוצה להתלבש צעיר מגילה,‬
‫זה עניינה.‬
‫תודה.‬
‫פנית הרבה פעמים שמאלה.‬ ‫זה עדיין צריך להיות חם.‬
‫את מזמינה אוכל לבית הזה ולא חולקת איתנו?‬ ‫-לא.‬
‫זה מריח כמו בייקון. אני רוצה מזה.‬
‫בני, מספיק, בסדר?‬
‫זה האוכל שלה.‬
‫היא נתנה לך להשאיר אצלך את המוסך.‬
‫אבל היא גרה פה.‬ ‫לפחות היא יכולה לשלם קצת מס בייקון.‬
‫וזה המס היחיד שהיא תשלם.‬
‫זה באמת מריח טוב. תביא גם לי חתיכה.‬
‫אני אדאג לך.‬
‫נשכת אותי!‬
‫גם לי יש כללים.‬
‫היצורה הזאת נשכה אותי.‬
‫אני הופך למשהו אחר?‬
‫כי אם אהפוך לרווקה זקנה ומיובשת,‬ ‫תהרגי אותי.‬
‫- איך עושים את זה? -‬
‫למה המוסטנג ההיא לא תוקנה?‬ ‫מה אתה עושה מאז שהגענו לפה?‬
‫עמדתי להכין קפה,‬ ‫אבל אני מחפש את הכף הקטנה שלי.‬
‫זה קורה לי לפעמים.‬
‫לכן אני תמיד מחזיקה עוד אחת‬
‫בבניין שמכרתי!‬
‫כמה זמן תנפנפי לי בזה?‬
‫אני יכולה גם להחזיק לך כרית על הפרצוף.‬
‫באמת. אם תהיי מעליי,‬
‫אני אחנוק את עצמי, תסמכי עליי.‬
‫בני, אני רצינית לגבי המוסך הזה.‬
‫אני מושקעת בו לגמרי.‬
‫אז אני רוצה שתפנה את הליפט‬ ‫עד הפסקת הצהריים,‬
‫ואחר כך‬
‫אני רוצה עוד רכב על הליפט.‬
‫יודע מה? בזמן ההפסקה, תעשה משהו.‬
‫כמו מה?‬
‫לא יודעת.‬
‫אתה תמיד יכול לסדר, אני מניחה.‬
‫ותחשוב על הבניין שמכרתי!‬
‫בני!‬
‫היי, הנה חבר שלי.‬
‫איפה הברונקו שלך?‬
‫האישה ראתה סרט דוקומנטרי על דובי קוטב.‬
‫הכריחה אותי לעבור לחשמלי.‬
‫העיקר שהיא לא תעבור לחשמלי בחדר השינה.‬
‫לא, אתה מסודר.‬
‫היי, אחי.‬ ‫-מה?‬
‫אנחנו לא עד כדי כך קרובים.‬ ‫פשוט תתקן את הרכב.‬
‫לא משנה מה הבעיה שלה,‬ ‫היא תהיה מוכנה בהמשך היום.‬
‫ועדיין תהיה לה בעיה.‬ ‫אני לא יודע איך לסדר את זה.‬
‫אני מביא אליך את המכונית שלי כבר שנים.‬
‫כן, אבל זאת לא מכונית.‬ ‫זה אייפון עם גלגלים.‬
‫אז תתקע אותה באורז.‬
‫מכונית זו מכונית וכסף זה כסף.‬
‫כן. אקח אותה לפיט ברחוב 30.‬
‫הוא מבין עניין. אני שולח לשם את כולם.‬
‫כולם? מה כולם?‬
‫אתה שולח לקוחות למוסך אחר?‬
‫זה לא בחינם.‬
‫הוא נותן לי לחנות שם‬ ‫בזמן שאני נכנס לחנות המשקאות.‬
‫הדבר האחרון שהמוח הדפוק שלך צריך‬ ‫זה עוד אלכוהול.‬
‫אני קונה גם כרטיסי הגרלה.‬
‫מצטער. אני לא יכול, גבר.‬
‫הנה הכף הקטנה שלי.‬
‫הסרט הדוקומנטרי שאשתך ראתה,‬
‫אמרו בו מתי העולם ייגמר?‬ ‫כי אני מוכנה ללכת.‬
‫על מה את עובדת, מותק?‬
‫שיעורי בית.‬
‫אל תדאג, אבא. אחכה שאימא תבוא הביתה.‬
‫או דודה לקרישה.‬
‫או אלייה.‬
‫או אטעה.‬
‫תני לי את החוברת.‬
‫טוב.‬
‫בואי נראה. משפטים מורכבים.‬
‫קטן עלינו.‬
‫"כדי להגיע לתחתית ה…‬
‫יורדים במדרגות."‬
‫איזו מין חידת "המקדש הארור" זאת?‬
‫טוב, והתשובה היא,‬
‫"כדי להגיע לתחתית המדרגות,‬
‫צריך לרדת במדר…"‬
‫בחיים לא הייתי עולה על זה.‬
‫לא, אל תדאגו.‬ ‫אני מסתדרת עם הקניות הכבדות האלה.‬
‫אני זו שעברה התקף לב.‬
‫איך הולך בשיעורים, מותק?‬
‫לא טוב.‬
‫לימודים זה טיפשי. בואי נלך לראות טלוויזיה.‬
‫אני לא יודעת מה עשית, אבל תתקן את זה.‬
‫מאיה, לימודים זה לא טיפשי.‬
‫לימודים זה חשוב מאוד.‬
‫בני, רשמתי אותך ללימודי רכבים חשמליים.‬
‫אין מצב. לימודים זה טיפשי.‬
‫שמחה שאנחנו מסכימים.‬ ‫אני הולכת לראות טלוויזיה.‬
‫גם אני.‬
‫לא.‬
‫אתה צריך לקבל הסמכה‬ ‫לטיפול ברכבים החשמליים האלה.‬
‫אני לא יכולים לוותר על עוד כסף.‬
‫אני לא יכול ללמוד.‬
‫בפרפראזה על הנשיא הכי טוב שלנו,‬
‫"כן, אתה יכול."‬
‫אבל אני לא מוכן.‬
‫לדעתי זה רעיון טוב.‬ ‫רכבים חשמליים הם העתיד.‬
‫העתיד? קורה עכשיו.‬
‫תשאל את פיט.‬
‫הוא חוגג על כל לקוחות‬ ‫הרכבים החשמליים שאמורים להיות אצלנו.‬
‫למה את מלכלכת על פיט?‬
‫כי אני לא מכרתי את הבניין של פיט.‬
‫בני, המוסך הוא כל מה שיש לי,‬
‫אז אני אשב לך על הראש עד שתסכים ללכת.‬
‫אין לי כוח לזה, סבתא של ליל ויין.‬
‫טוב, אני מניחה שהשיחה הזאת נגמרה.‬
‫אני לא יכולה ללכת אחריו לחדר אחר.‬
‫בני, מותק, תסדר את הבגדים.‬ ‫אתה הולך ללימודים מחר.‬
‫אני ממש גאה בך, אחות. לקחת אחריות.‬
‫אני רוצה שתצליח, אח גדול.‬
‫כן, ודי נחמד שיוצא לנו לבלות יחד.‬
‫כן.‬
‫אני אוהבת לבוא לפה‬ ‫ולראות אותך עושה מה שאתה יודע.‬
‫תכף הפסקת הצהריים.‬ ‫כדאי שתיכנס למשרד שלך ותאכל.‬
‫במשרד שלך.‬
‫חשבתי להמשיך לעבוד.‬ ‫-אתה לא יכול.‬
‫סלטים לא מחזיקים מעמד.‬
‫איך ידעת שהבאתי סלט?‬
‫תראה אותך.‬
‫אולי במקום הפסקת הצהריים‬
‫אכניס את הבחור מחוץ לדלת,‬ ‫שמן הסתם בא לפה בשבילך?‬
‫אני רואה אותך, גבר. תיכנס.‬
‫אז זה מכון כושר, נכון?‬
‫באתי להתנפח.‬
‫נראה שאתם לא פתוחים, אז נראה לי שאלך.‬
‫רגע.‬
‫אז מה הסיפור?‬
‫אתה מחבב אותה,‬
‫יוצא איתה‬
‫או עוקב אחריה?‬
‫שני הראשונים.‬ ‫אנשים בגילנו עוקבים באינטרנט.‬
‫אבל אני לא הייתי עושה את זה.‬
‫אתה תגיד לי עם מי אני מדבר?‬
‫אני טריסטן.‬
‫ומי זה טריסטן?‬
‫לא עניינה של אימא.‬
‫טוב, דיברנו על התקנה ופתרון תקלות‬
‫במגוון מכשירים אלקטרו-מכניים‬ ‫ברכבים חשמליים.‬
‫לעזאזל. עוד משפטים מורכבים.‬
‫יש שאלות?‬
‫בטח. אני בכיתה הנכונה?‬
‫באת ללמוד על מכוניות חשמליות?‬
‫חשבתי, אבל לא שמעתי את המילה "מכונית".‬
‫אנסה לפשט לך את זה.‬
‫כלי רכב חשמליים עושים שימוש‬ ‫בדיאגנוסטיקה מרחוק לתפקידי ניהול מרכזי.‬
‫בטח. טוב.‬
‫כולל מעקב אחר צריכת האנרגיה,‬ ‫פיקוח על יעילות הטעינה…‬
‫דבר אליי.‬
‫וניטור רמות הסיכון במתח גבוה.‬
‫אני כבר יודע את זה. כן. שמעתי על זה.‬
‫זה עונה לך על השאלה?‬
‫ועוד איך.‬
‫אני בכיתה הלא נכונה.‬
‫נהיה בקשר.‬
‫תראה אותך.‬
‫החזקת מעמד 20 דקות שלמות.‬
‫באמת אין לך מקום אחר להיות בו?‬
‫היה לי…‬
‫אבל מכרתי אותו כדי להציל את המוסך שלנו!‬
‫עכשיו, לכל הפחות אתה יכול‬ ‫לחזור לשם וללמוד את זה.‬
‫אני הולך לבר.‬
‫אז אני הולכת לבר.‬
‫אני הולך לשירותים.‬ ‫-אז נלך לשירותים.‬
‫בחייך, לקרישה.‬ ‫את לא יכולה לעקוב אחריי לכל מקום.‬
‫מה אתה לא קולט?‬
‫שילמתי על הקורס הזה,‬
‫ואני אשב לך על הראש עד שתעבור אותו.‬
‫המקום היחיד שאליו לא אעקוב אחריך‬
‫הוא כאן.‬
‫השילוב של שקע הטעינה ו…‬
‫הכוח לטעינת הסוללה.‬
‫כי החרא הזה נשמע משעמם.‬
‫היי.‬
‫אז אתה אומר לי שאתה מפציץ בקורס, מה?‬
‫כן, אני המלך שם.‬
‫טוב.‬
‫הוד מעלתך,‬
‫תתחיל לתקן.‬
‫עוד לא עברנו על הכול.‬
‫עברנו חצי מהחוברת, אבל זו חוברת גדולה.‬
‫תירגע. הוא אמר שהוא צריך רק כיוון פרונט.‬
‫אני יכול לעשות את זה.‬
‫זה קטע של מכוניות רגילות.‬
‫ומסך השליטה שלו לא עובד.‬ ‫-כן, מסך השליטה.‬
‫כי כשבנאדם צריך מסך שליטה,‬
‫אז הוא שולט במסך.‬
‫וזה מה שכתוב בעלון שקיבלנו, בפרק ארבע.‬
‫אני אביא את ה…‬
‫כי עדיף שאראה לך מאשר אספר לך.‬
‫אני ארים אותה, אכניס את הג'ק מלמטה.‬
‫אטפל בעניין הזה.‬
‫שנינו יודעים שאני משקר בטירוף.‬
‫בני! מה הבעיה שלך, לעזאזל?‬
‫בחינת הגמר מחר.‬
‫לא, בחינת הגמר הייתה כשכיביתי את הלפטופ.‬
‫מה עשית שם?‬
‫ישנתי.‬
‫אל תעשי לי פרצופים.‬
‫אמרתי לך מההתחלה שהקורס הזה יהיה בזבוז.‬
‫בזבוז?‬
‫הדבר היחיד שהתבזבז‬
‫הוא התקווה שלי לגבי ההחלטות שקיבלתי.‬
‫מה לעזאזל חשבתי לעצמי‬
‫כששמתי את כל הביצים בסל של בני אפשו?‬
‫לא שמים את הביצים בסל ללא תחתית.‬
‫הביצים פשוט נופלות.‬
‫אני צריכה לחנוק את עצמי‬
‫כי חשבתי בכלל למכור את הבניין שלי.‬
‫יכולתי להיות בבית משלי,‬
‫בנוחות מטורפת,‬
‫ליהנות מהחיים שלי.‬
‫החיים שלי היו אדירים.‬
‫"עסק משפחתי."‬
‫בטח יצאתי מדעתי.‬
‫אולי אם היינו משפחת קורליאונה.‬
‫כן. הם ידעו לנהל עסק משפחתי.‬
‫נכון.‬ ‫-כן.‬
‫והם ידעו מה לעשות עם הפרדו שלהם.‬
‫אני פרדו? את מדברת עליי?‬
‫זה היה מתחת לחגורה.‬
‫אתה צודק.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-לא התכוונתי לזה.‬
‫אבל אם יכולתי להעלות אותך לספינה…‬
‫ניסיתי ללמוד את הדברים האלה.‬
‫אבל אני לא יכול.‬
‫לא יכול או לא רוצה?‬
‫אני לא יכול!‬
‫וזה מעצבן אותי.‬
‫אני בני אפשו.‬
‫כל מה שלא יכולתי לעשות בחיים,‬
‫תמיד היו לי המכוניות.‬
‫אבל אלה לא מכוניות.‬
‫הן לא הגיוניות.‬
‫והצעקות שלך לא ישנו את זה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫הייתי צריכה לתת לך קרדיט שניסית.‬
‫אני מעריך את זה.‬
‫אז אין יותר לימודים?‬
‫לא, אנחנו נרמה.‬
‫מה?‬
‫קדימה.‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫למה את מדברת כל כך חזק?‬
‫את מנסה לעזור לכולם לרמות?‬
‫זה גוון הקול הטבעי שלי.‬
‫תקשיב, יש לנו בעיה.‬
‫המכונאית ששכרתי כדי שתעזור לנו לאחר,‬
‫הבייביסיטר שלה הבריזה.‬
‫לכן נשים לא אמורים לעשות את העבודה הזאת.‬
‫לא את, לורה.‬
‫את שוברת את תקרת הזכוכית.‬
‫הייתי בשני צוותי מרוצים,‬
‫ואתה משתמש באיירפוד כדי לרמות.‬
‫תנשק לי בתחת.‬
‫אני מקווה שתקרת הזכוכית חתכה אותך.‬
‫סופיה עדכנה אותי.‬ ‫היא תגיע בעוד עשר דקות. תרוויח זמן.‬
‫טוב. זה מבחן בשלושה חלקים.‬
‫אז פשוט נתחיל?‬
‫אף אחד לא מתפלל?‬
‫קהל יקר,‬
‫התכנסנו כאן היום‬
‫כדי לחגוג את הדבר הזה שאנחנו מכנים חשמל.‬
‫כולם כבר התחילו.‬
‫טוב. שאלה ראשונה. מספר אחת.‬
‫פשוט תקריא לי את השאלות.‬
‫סבבה.‬
‫אתם שואלים איך להיכנס‬ ‫לנתוני הסריקה מה-ECM של הרכב.‬
‫כאילו לא ידעתי את זה.‬ ‫זה מהשבוע הראשון. זה לא…‬
‫אמרת EDM?‬
‫מצאתי רק כתבות על "דיפלו".‬
‫מה זה לעזאזל "דיפלו"?‬
‫אני אסתדר.‬
‫לורה, מה זה "דיפלו"?‬
‫בטוח שתתחשמל.‬
‫היי, מרטי, לורה כלבה. מה זה "דיפלו"?‬
‫היי, למה לא באת למכון היום?‬
‫באתי. היה נעול.‬
‫כי אנחנו עדיין לא פתוחים.‬
‫את לא יכולה לדפוק, לשלוח הודעה,‬
‫לעשות ככה?‬
‫תשקיעי קצת.‬
‫אתה בא ממש ברעש וצלצולים‬ ‫יחסית למי שנולד בלידת עכוז.‬
‫גזלת ממני את הפסקת הצהריים שלי.‬
‫עכשיו אני צריכה לצפות‬ ‫ב"כנופיית ברמינגהאם" בזמני החופשי.‬
‫פשוט תבואי מחר.‬
‫רגע. לא, היא לא תהיה שם מחר.‬
‫תנסי בשבת.‬
‫טוב. מי היא, מה היא עושה‬ ‫ולמה אני צריכה לדאוג?‬
‫לאלייה יש חבר.‬
‫אין מצב. היא הייתה מספרת לי.‬
‫קוראים לו טריסטן, והם נפגשים במכון.‬
‫לא רציתי להלשין עליה,‬
‫אז קיוויתי שתוכלי לבוא ולגלות בעצמך.‬
‫נתראה בשבת.‬
‫אני אצטרך יותר מזה.‬ ‫כמה זמן אלייה יוצאת איתו?‬
‫מלשין!‬
‫הבטחת! אוף, אתה לא יודע לשמור על סוד.‬
‫היא הוציאה את זה ממני.‬
‫השתווינו על הקיר.‬
‫חסר לך שלא!‬
‫למה את לא סיפרת לי שיש לך חבר?‬
‫את מתייחסת אליי כאילו‬ ‫אני סתם אימא רגילה. אני מגניבה!‬
‫באמת?‬
‫או שאת אימא שהייתה מעבירה לי‬ ‫סמינר של 12 שעות‬
‫על מניעת היריון בגיל ההתבגרות?‬
‫סליחה, אלה החיים.‬
‫זה קורה לבנות.‬
‫את לא מתכננת שדברים יקרו ככה, אבל…‬
‫טוב, זו הדרך החמודה והקטנה שלך‬ ‫להגיד לי ששמעת את זה בעבר.‬
‫אימא, אני אוהבת אותך,‬
‫אבל נסעתי באוטובוס‬ ‫והרצית לי על היריון בגיל ההתבגרות.‬
‫ניסיתי איפור עיניים מעושנות‬
‫והרצית לי על היריון בגיל ההתבגרות.‬
‫רציתי אמצעי מניעה מזויפים, ואת…‬
‫טוב. זה היה הוגן.‬
‫תקשיבי, אני יודעת למה את עושה את זה‬
‫ואני מעריכה את זה,‬
‫אבל לפעמים זה מתיש.‬
‫אני מודה שבעבר,‬
‫אולי העבר שלי חלחל לתוך ההורות שלי.‬
‫אולי הציף אותה.‬
‫רגע. אני נותנת לך הרבה חופש. אל תגזימי.‬
‫אבל אלייה, זה החבר הראשון שלך.‬
‫ציפיתי לזה.‬
‫אני רוצה לרכל ולבחור תלבושות‬ ‫ולנחם אותך כשאתם רבים.‬
‫בחיים לא נריב.‬
‫הוא מבין אותי.‬
‫מותק, את חדשה בזה.‬
‫אני רוצה להיות חלק מזה.‬
‫אל תיסגרי בפניי, בבקשה.‬
‫בלי דיבורי היריון בגיל ההתבגרות?‬
‫נראה לי שאין צורך. בינתיים.‬
‫יופי, כי אני מתה לספר לך על טריסטן.‬
‫תראי לי תמונות.‬
‫הוא חמוד.‬
‫יש לו אח?‬
‫לא, לא מתאים.‬
‫טוב. אני מצטערת.‬
‫אני אמצא את הרמה המתאימה.‬
‫תראי לי.‬
‫"כאשר מנתקים את הסוללה לצורך טיפול,‬ ‫חיישן ייכבה."‬
‫"אבל עדיין יש כוח בסוללה."‬
‫זה היה לפני שלושה עמודים.‬
‫האינטרנט האלחוטי הזה איטי בטירוף בחניון.‬
‫חניון?‬
‫זו שיחת טלפון. יכולת להיות בבית.‬
‫תודה לאל. תיכנסי, סופיה.‬
‫בשביל מה זה?‬
‫להשאיר אותו בחיים?‬
‫אמרתי לך, הבייביסיטר הבריזה.‬
‫אנחנו עושות את זה בטלפון?‬ ‫יכולת להוסיף אותי לשיחה.‬
‫אם הייתי מסתדרת עם טכנולוגיה, לא היית פה!‬
‫תקשיבי, בני יקריא שאלה מהמבחן‬
‫ואת תיתני לו את התשובה.‬
‫אני מבינה את הרעיון של רמאות.‬ ‫זה לא התינוק של בעלי.‬
‫מה השאלה הראשונה?‬
‫של מי התינוק הזה?‬
‫מהמבחן, טיפש.‬
‫טוב.‬
‫מה רמת המתח הבטוחה בלי כפפות?‬
‫בתוך בית הסוללה‬
‫צריך כפפות עד שרמת המתח היא 12 או פחות.‬
‫מה? אני לא שומע מה אמרת. אני שומע רק בכי.‬
‫זה התינוק שלי. הוא רעב.‬
‫סופיה.‬
‫זה ממש לא מקצועי.‬
‫גדול!‬
‫"קיבלנו הסמכה‬
‫"אנחנו חשמליים‬
‫"קיבלנו הסמכה‬
‫"אנחנו חשמליים"‬
‫היי!‬
‫לא אכפת לי מה אומרים. הרמאות עובדת.‬
‫כן, לגמרי.‬
‫התוכנית המטורפת הזאת הצליחה?‬
‫כן. זה היה קצת גבולי בהחלפת החיתול,‬
‫אבל תודה לאל על קרם ההחתלה.‬
‫זה בדיוק מה שהמוסך היה צריך.‬ ‫זה ישנה את המצב מקצה לקצה.‬
‫כן. זה העתיד, מותק.‬
‫היי, אגב, גנבתי לך את האיירפודס.‬
‫רמאות וגנבה. זה הגבר שלי.‬
‫כואב לי להגיד את זה,‬
‫אבל אני גאה בו.‬
‫קיבלנו הסמכה.‬
‫אני לא רוצה להכניס צימוקים‬ ‫לסלט תפוחי האדמה שלכם,‬
‫אבל כשהרכבים החשמליים יגיעו,‬ ‫מי יתקן אותם?‬
‫אני. אני מוסמך.‬
‫אנחנו חשמליים.‬
‫כן!‬
‫הבנתי.‬
‫אז באמת למדת לעשות את זה?‬
‫אין מצב. רימינו.‬
‫מתאים לך לנסות לא לקלוט את זה.‬
‫כן, פשוט…‬
‫טוב, כשהמכוניות יגיעו,‬
‫בני פשוט…‬
‫לעזאזל, אני לא מדברת בהיגיון.‬
‫מה קרה לי?‬
‫אני סתומה.‬
‫הנשיכה הפכה אותי אליך?‬
‫לא.‬
‫נו, טוב, עדיין יש לנו את פיט.‬
‫למעשה, אני הולך לקנות כרטיסי הגרלה וג'ק.‬
‫מישהי צריכה משהו?‬ ‫-מוסך שמכניס כסף.‬
‫אתה תעבור את הקורס הזה שוב.‬
‫הפעם תלמד את החומר הזה באמת.‬
‫ואפילו בזמן שאני אומרת את זה,‬
‫אני לא מאמינה לעצמי.‬
‫אז ברוכה הבאה.‬
‫את יכולה לתלות פה‬ ‫את כל התעודות החשמליות שלך וכאלה.‬
‫וואו.‬
‫אתם באמת לא יודעים שום דבר, מה?‬
‫הייתי צריכה לבקש יותר כסף.‬
‫לא. מאוחר מדי.‬
‫מותק, את צריכה לדעת כמה את שווה.‬
‫טוב, אני מתרגשת להתחיל,‬
‫ואל תדאגי לגבי התינוק.‬
‫חמותי תשים עליו עין.‬
‫השנייה מזכוכית.‬
‫סיפור ארוך.‬
‫עכשיו שאני אומרת את זה בקול רם,‬ ‫נראה לי שאלך על מעון.‬
‫אימא של מי ברחובות?‬
‫שלך. כן, היא כן.‬
‫אבא שלך הוא לא אבא שלך.‬
‫לא, הוא לא.‬
‫הוא תמיד שמוק?‬
‫כן, הוא כן.‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬