‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫לא ייתכן שזו היתרה שלנו.‬
‫הבנק עשה טעות, כנראה.‬
‫כן, תלחצי על כל הכפתורים שאת רוצה,‬ ‫זה לא ישנה שום דבר.‬
‫יש לנו כסף!‬
‫מותק, תראה את המספרים האלה.‬ ‫שום דבר לא בסוגריים.‬
‫זה פסיק?‬
‫אמזוג לנו קצת קוניאק‬ ‫ואבדוק את דירוג האשראי שלנו.‬
‫לא. אנחנו צריכים להיות הרבה יותר עשירים‬ ‫או מרוששים כדי להשתכר על הבוקר.‬
‫כל זה מכמה חלפים זולים.‬
‫השמועה התפשטה. אבל אל תדאגי,‬
‫לא אפטר ממך כמו בחירת דראפט באן-בי-איי.‬
‫אולי אני כן.‬
‫אתה לא היחיד שמרוויח כסף.‬
‫היום אקבל את המלגה שלי.‬
‫שלחתי לך פרחים, אבל הם לא הגיעו עדיין.‬
‫תירגע, זו הפעם הראשונה שאני מספרת לך.‬
‫חבל שלא סמכתי על עצמי.‬ ‫אני עדיין צריך לקנות פרחים?‬
‫זה עדיין לא רשמי,‬
‫אבל שילה הטיפשה כמעט כתבה לי צ'ק בריאיון.‬
‫תראה את הנשים השחורות, מרימות זו לזו.‬
‫אני צריכה להפסיק לקרוא לה טיפשה.‬
‫כן, ולקרישה לא באה אפילו פעם אחת‬ ‫מאז שרבתן בשבוע שעבר.‬
‫אלוהים נתן לי את כל רשימת המשאלות שלי.‬ ‫תודה, אלוהים.‬
‫אל תזכיר אותה. אני במקום השמח שלי, טוב?‬
‫אנחנו סוף סוף במצב טוב, בני.‬
‫אנחנו נתקן את המייבש ואת הגג,‬ ‫ונמצא את דליפת הגז.‬
‫זה לא נשמע כיף.‬
‫אנחנו צריכים לעשות משהו משוגע...‬ ‫כמו עשירים לבנים.‬
‫בסדר, אתה צודק. בנות!‬
‫על מה כל הרעש כאן?‬
‫שבו. אבא ואני דיברנו על כסף.‬
‫באמת, אבא? שוב?‬
‫איך אתה כל כך גרוע בזה? אני מרוששת.‬
‫אל תשבור לי שוב את קופת החיסכון.‬
‫לעזאזל, אתן גורמות לי להישמע מפוקפק.‬ ‫אני נותן לאימא שלכן כסף הפעם.‬
‫אז אתה מחזיר לה?‬
‫בסדר, תפסיקו לדבר.‬
‫אנחנו עושים שינויים גדולים במשפחה.‬
‫בסדר? מהיום שתיכן תקבלו דמי כיס.‬
‫תמיד אמרתם שיותר מתגמל להרוויח כסף.‬
‫זה מה שהורים מרוששים אומרים.‬ ‫עכשיו אנחנו יכולים להיות כנים איתכן.‬
‫אוכל לקנות משחת שיניים עם כיתוב באנגלית.‬
‫אוכל לקנות לבובה שלי ראש חדש!‬
‫יש לנו כסף!‬
‫יש לי דייט, והכרטיס לא עובר.‬
‫תוכל להלוות לי כסף?‬ ‫-אין לנו כסף.‬
‫- המוסך של בני, 24 שעות -‬
‫אני לא מצליח להתרכז בכל העבודה הזאת.‬
‫התבלבלנו בין רכבי הניסאן השחורים.‬
‫שיפצנו את האלטרנטור של זה,‬ ‫וניקינו את תיבת ההילוכים של זה.‬
‫תחליף את לוחות הרישוי,‬ ‫אני אחליף את כיסויי המושבים.‬
‫בני אפשו, למה אתה מתחמק מהשיחות שלי?‬
‫אני שונא אותך.‬
‫אין לנו זמן לזה. חניתי בחניה כפולה.‬
‫כל המדחנים תפוסים.‬ ‫-הייתי צריך מקום לכל המכוניות.‬
‫לעזאזל, הטלפון שלי לא צלצל.‬
‫איפה ארנק המטבעות שלי?‬
‫לא! תפסיק!‬
‫יש לי חדשות. אל תתחרפן.‬
‫את עוברת לגור עם הגבר?‬
‫רואים עליי?‬
‫אני קורנת כמו עקרת בית?‬
‫כן, קלווין סיפר לי.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הוא ממש מתרגש. זה כמו חג המולד בשבילו.‬
‫עכשיו, לעניין. הבית שלו בצד השני של העיר.‬
‫כן, את יכולה לעצור כבר עכשיו.‬
‫אתה יודע מה? אתה צודק. תביא עיפרון.‬
‫כי אתה לא תזכור שום דבר מזה.‬
‫קלווין לא עובר דירה. לא אישרתי את זה.‬
‫החיים שלי, הבן שלי, הבחירה שלי.‬
‫שמעת "אתה" במשפט הזה?‬
‫קלווין הוא הבן שלנו,‬
‫והוא לא יגור עם גבר שאני בקושי מכיר.‬
‫אני מכירה את הגבר. שמו נואה.‬
‫הוא מוכר לי שיער. עסקאות טובות. וזה...‬
‫זה הבית שנגור בו. יש בו מדרגות.‬
‫אני מנסה להגיד לך, יש בו מדרגות.‬
‫אוף, זה לא בסדר.‬
‫אני צריך לפחות להיפגש איתו.‬
‫מפגש גברים. ללכת למועדון חשפנות או משהו.‬
‫יודע מה? אתה צודק. נסחפתי קצת.‬
‫אם זה ירגיע אותך,‬ ‫אארגן משהו. אבל בלי ציצים.‬
‫המאזדה קיבלה דוח.‬
‫אז הם צריכים מסנני אוויר חדשים.‬
‫חמישים ושלושה דולר לבראנץ'‬
‫והמילים היחידות שאמרת היו,‬ ‫"אישה לבנה הכינה את הבייקון הזה".‬
‫פריך צריך להיות פריך.‬ ‫צריך לציין את הדברים האלה.‬
‫אז שמעת אותי.‬
‫מה? אסור שיהיו לי דברים על הראש?‬
‫לו, אני טס הלוך ושוב בשבילנו.‬
‫את רוצה לתת לריב עם אחותך‬ ‫להרוס את הזמן המשותף שלנו?‬
‫אתה צודק.‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל איך היא מעזה לומר שאני מקובעת עליה?‬
‫לא הייתי צריך לסיים את הספר במטוס.‬
‫אני מצטערת. אני כאן.‬
‫באמת.‬
‫זה לא מתאים.‬
‫אז המהלך הבא שלי היה נראה לך מתועב.‬
‫אני לא יכולה להיות איתך‬ ‫כשרג'ינה תקועה לי בראש.‬
‫אולי אני צריכה להתקשר ולדבר איתה.‬
‫שלושים שנה וכלום לא השתנה.‬ ‫-מה אתה יודע על זה?‬
‫אני יודע שאותו בלגן איתה‬ ‫הפריד בינינו בפעם הראשונה.‬
‫אבל היא אחותי.‬
‫בגלל זה את נותנת לה לנצל אותך?‬
‫היא מחזיקה בך.‬
‫בחייך, אף אחד לא נוגע בלקרישה טרנר.‬
‫זה נשמע קצת עצוב.‬
‫אולי אני מפספס משהו.‬
‫אולי היא מחזירה לך על מה שאת עושה לה.‬
‫אני רוצה שאת ואחותך תהיו בקשר טוב, באמת.‬
‫אבל לקחת פעם יום אחד רק לעצמך?‬
‫רג'ינה תהיה שם גם מחר.‬
‫מה לקרישה רוצה היום?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל אני חושבת בצורה טובה יותר‬ ‫כשמעסים לי את הרגליים.‬
‫הפתעה! היום הראשון‬ ‫של חגיגות שבוע יום ההולדת שלך.‬
‫כבר שיעור שלישי. ראיתי.‬
‫- יום הולדת שמח -‬
‫אבל לא איתי.‬
‫סליחה, התכוונתי להראות לך בבוקר,‬ ‫אבל התעכבתי.‬
‫כן, בילית על רמפה לכיסאות גלגלים‬ ‫עם החברה החדשה שלך, סטף?‬
‫לא שזה משנה, אבל זה הלוקר שלי.‬
‫כבר התנצלתי, כריס.‬
‫למה הוא לא הוריד את זה?‬
‫הוא קפץ כיתה. הוא לא מקבל הרבה אהבה.‬
‫אל תעשי את זה כי את מרגישה אשמה.‬
‫אני עושה את זה כי את חברה שלי.‬ ‫אנחנו בקושי מתראות.‬
‫כי רותקת שוב ושוב בניסיון להיות פופולרית.‬
‫זה היה כדי ששתינו נהיה פופולריות.‬ ‫שתינו נגיע לפסגה הזאת.‬
‫זה החלום שלך, ד"ר קינג.‬
‫בינתיים, משפריצים עליי בזרנוק.‬
‫תני לי ללכת כדי שאת תוכלי לרוץ.‬
‫ברצינות, קמתי מוקדם בשבילך‬
‫וקישטתי את הלוקר של כריס.‬
‫בסדר, זה חמוד.‬
‫נמשיך את מסורת ימי ההולדת שלנו?‬
‫"צ'יליס".‬
‫בסדר, השלמנו.‬
‫אחותי, אני ארד על כמה אגרולים.‬
‫ארבע עשרה זה הרבה.‬
‫כדאי שאעשה את זה כל עוד אני יכולה.‬
‫לעזאזל, אני מקבלת דמי כיס עכשיו.‬
‫אני מזמינה שלושה מתאבנים וגבינה מותכת.‬
‫ההורים שלך נתנו לך דמי כיס?‬
‫כן. אבזבז אותם לפני שהם יבקשו אותם בחזרה.‬
‫- בית חולים מרסי -‬
‫היי, את. יש לך דקה?‬
‫לא הייתה לי דקה כל היום.‬
‫המנתח ד"ר גרוסמן נכשל שוב בבדיקת ינשוף.‬
‫אני צריכה לעבור על הר של תביעות רשלנות‬
‫כדי להבין אם זו אחריות בית החולים.‬
‫זה נשמע קשה.‬
‫ועדת המלגות קיבלה החלטה.‬
‫לעזאזל עם ד"ר גרוסמן.‬
‫הוא יעוף לכלא.‬
‫תעשי לי את היום.‬
‫אני יודעת כמה את רוצה תואר שני,‬ ‫אז ביקשתי לבשר לך אישית.‬
‫קיבלתי את המלגה! היא שלי!‬
‫תודה לאל! ידעתי שהוא יעשה את זה!‬
‫אני חושבת שבאתי באנרגיות הלא נכונות.‬
‫לא קיבלת אותה.‬
‫מה אמרת? לא קיבלתי אותה? מה?‬
‫זה קורה לי כל הזמן.‬ ‫יש לי פרצוף שמח במנוחה.‬
‫ניסיתי לקדם אותך כמה שיכולתי,‬
‫אבל היו יותר מדי מועמדים מתאימים.‬
‫הרבה אנשים צריכים אותה. תואר שני הוא יקר.‬
‫בגלל זה אני צריכה אותה.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אם זה היה תלוי בי,‬ ‫כולם היו מקבלים את הכסף שמגיע להם.‬
‫כן, דרך אגב, אם אחת התביעות האלה תתקבל,‬ ‫זה ישבור אותנו, אז...‬
‫תחסלי אותם, בסדר?‬
‫טוב.‬
‫אלוהים עדיין טוב.‬
‫כלומר, אני עדיין כאן.‬
‫אבל זרוק לי איזה ניצחון.‬
‫כי זה פשוט חרא.‬
‫לא צריכה אותה.‬
‫לעזאזל, אני מדברת לעצמי. אני במשבר.‬
‫תשאירו הודעה, או שלא.‬
‫מה לעזאזל כל כך חשוב שהיא לא עונה לי?‬
‫איך הגיע קטשופ למצעים? בעיה של החדרנית.‬
‫אתה יודע, ברגע שנפטרים מהסקס,‬
‫חדרי מלון הם ממש נוחים.‬
‫אני יכול להיות נוח.‬
‫שילמתי 12.99 דולר על הסרט הזה.‬ ‫כדאי שתתהפך בחזרה.‬
‫אני יודע שאנחנו מבלים,‬
‫אבל אני לא מצליח לשחרר.‬ ‫פנתרו הוא חתול הרעם הטוב ביותר.‬
‫אילו שטויות. לאריקו הייתה חרב!‬
‫תמיד אהבתי את סנארף.‬
‫אתה סנארף בעצמך.‬
‫אני רק יודע שצ'יטרה‬ ‫עזרה לי לעבור כמה לילות ארוכים בכלא.‬
‫הנקודות ההן, אחי. הנקודות הארורות!‬
‫נהיה מאוחר, ואני קם מוקדם מחר.‬
‫אתה צריך לחזור למכרות השיער.‬
‫כן, תצחקו עליי.‬
‫נשים מגלחות את הראש תמורת 50 דולר‬ ‫ואני מוכר את השיער ב-300.‬
‫אני רק רוצה שתדע שהקרחת הזאת היא מבחירה.‬
‫כמה אקבל אם אגדל שיער?‬
‫מרק בבית התמחוי.‬
‫אני בסדר, אחי.‬
‫בכל מקרה, בני, תודה שוב.‬
‫כן, היה נחמד לבלות יחד. אתה די בסדר, אחי.‬
‫כלומר, נראה שקלווין מחבב אותך.‬
‫קל לחבב אותו.‬
‫הוא ילד נהדר.‬
‫כן. אתה יודע, אני עדיין לא מבין‬
‫למה אתה רוצה להתמודד‬ ‫עם הטירוף של טשה 24 שעות ביממה.‬
‫אני אחליק לך על זה כי אנחנו מנסים להתחבר.‬
‫הייתי מסכים שהם יעברו אליך‬ ‫בעוד חודש, למשל.‬
‫אולי כשקלווין יסיים את הלימודים. נראה.‬
‫בני.‬
‫המעבר הזה יקרה כשאנחנו נחליט.‬
‫כן, אחרי שאני אסכים.‬ ‫מה נראה לך שאתה עושה כאן?‬
‫אני מנסה לא להתעצבן.‬
‫בסדר, מה תעשה לי?‬
‫תעשה לי פוני?‬ ‫-תקשיב למה שאני אומר.‬
‫תירגע. אתה לא אבא שלי,‬ ‫ואתה בטח לא אבא של קלווין.‬
‫בגלל זה אני מנסה לעשות את זה בצורה יפה,‬
‫אבל מפגש הבירות הקטן הזה‬ ‫לא היה כדי לקבל ממך אישור.‬
‫טשה היא בת הזוג שלי.‬
‫אספר לך משהו על טשה.‬
‫לא. החלקתי לך פעם אחת.‬
‫טוב, נו, מה תעשה?‬
‫הי!‬ ‫-אתה דוחף אותי?‬
‫היי!‬ ‫-בחייך, גבר.‬
‫עוף ממני!‬ ‫-למה תפסת אותי?‬
‫אתם לא יכולים להתנהג ככה.‬
‫יש לכם אישה משותפת.‬
‫יש לזה משמעות.‬
‫כן, המשמעות היא‬ ‫ששנינו קיבלנו את אותה החלטה גרועה.‬
‫לעזאזל. יודעים מה? לא.‬ ‫אין לי זמן לשטויות האלה.‬
‫טשה, אני וקלווין נגור יחד.‬
‫אתה צריך לקלוט את זה‬ ‫ולהפסיק למרר לי את החיים.‬
‫כן, מה שתגיד.‬
‫לעזאזל, דאק, למה עצרת אותי?‬
‫הייתי חייב, היית הורג אותו.‬
‫כל הכבוד שהתערבת, דאק.‬
‫הייתי חייב. נואה היה הורג אותו.‬
‫אסור לטרוק ארונות במטבח שלי.‬
‫למה את ממשיכה לקנות עוגות בלי ציפוי?‬ ‫יש לנו כסף עכשיו.‬
‫לא. אנחנו לא עושים את זה, בסדר?‬
‫נתתי לך להתבשל עם הרגשות שלך כל הלילה.‬
‫לא, דיברנו על העניין שלך.‬
‫מה זה העניין שלי?‬
‫משהו כמו מסיבת יום ההולדת של מאיה?‬
‫Negro, זה היה לפני כמה שבועות.‬
‫טשה לוקחת את הבן שלי.‬
‫בני... זה מהמם שהתקרבת ככה לקווין.‬
‫אפילו אני אתגעגע אליו, בסדר?‬
‫אבל טשה שמה אותו בראש סדר העדיפויות.‬
‫אם היא חושבת שזה מה שצריך לקרות,‬
‫אנחנו צריכים לכבד את זה.‬
‫טשה הידקה לך את השיער יותר מדי? חזרת אחרת.‬
‫בני, אני פשוט מכירה במציאות.‬
‫אם לשניכם היה חוזה משפטי כלשהו,‬
‫אולי הייתה לך מילה בעניין, אבל אין לך.‬
‫לעזאזל, עכשיו אני גם משהק.‬
‫בוקר טוב.‬
‫השיהוקים פסקו.‬ ‫הפרצוף של לקרישה הפחיד אותם.‬
‫איפה היית אתמול?‬
‫אני רואה שאנחנו עדיין כועסות.‬
‫לא שזה עניינך,‬ ‫אבל היה לי יום נפלא עם פרנק,‬
‫ובאתי לדבר על מה שקרה בכנסייה.‬
‫עדיין דורשים ממך לצלצל בפעמונים שם למעלה?‬
‫הוא יכול להסתלק מכאן? כאילו, לנצח?‬
‫"מקלט!"‬
‫"לקרישה-מודו!"‬
‫אנחנו לא חייבות לדבר.‬
‫אבל מעתה והלאה, אם את נעלמת, תגידי למישהו.‬
‫סליחה. בפעם הבאה אודיע להנהלה.‬
‫למי נראה לך שאת מדברת?‬ ‫אני אחותך, לא העובדת שלך.‬
‫הייתי צריכה אותך,‬ ‫ולא ענית לטלפון הארור שלך.‬
‫בסדר, אז לא דאגת לי.‬
‫היית צריכה אותי. בשביל מה?‬
‫לאסוף את אלייה מהמקהלה?‬ ‫לקחת את מאיה לכדורגל?‬
‫לעשות קניות בסופר?‬ ‫כל הדברים שאת שולחת אותי לעשות.‬
‫גם פרנק שם לב.‬
‫פרנק... מה? למה פרנק דוחף את האף?‬
‫רג'ינה המסכנה‬ ‫נאלצה לחיות את חייה במשך יום אחד.‬
‫לא קיבלתי את המלגה, לקרישה.‬
‫אני מצטערת. זה מבאס.‬
‫נמצא פתרון.‬
‫אבל כרגע, אני ממש צריכה שתקשיבי לי.‬
‫כלומר, להקשיב לפרנק.‬
‫תיזהרי, רג'ינה.‬
‫את נותנת עכשיו לגבר לנהל לך את החיים?‬ ‫זה מה שאנחנו עושות?‬
‫את חוצפנית, גב' אפשו.‬
‫לפחות בני נמצא כשאני צריכה אותו.‬ ‫-טוב, עכשיו את סתם מקשקשת.‬
‫יודעת מה? את צודקת.‬ ‫אנחנו לא צריכות לדבר. בכלל.‬
‫אני לא עומדת בשטויות שלה!‬
‫אז תשבי, כלבה!‬
‫החטפת לנואה? היית אמור לנסות להכיר אותו.‬
‫הוא הולך מכות כמו נמושה.‬
‫ניסיתי לבוא בראש פתוח,‬
‫אבל קלווין לא הולך איתו לשום מקום.‬ ‫-נראה לך שאתה מחליט?‬
‫כן. אני אבא שלו.‬ ‫-אז מה? אני אימא שלו.‬
‫ואני אימא שלו בכל יום.‬
‫לקח לך 13 שנה להזמין אותו לארוחת ערב.‬
‫כן, המשחק הזה? סיימנו לשחק אותו.‬
‫תקשיב, נואה לא סתם טוב בשבילי.‬ ‫הוא טוב לקלווין.‬
‫כן?‬ ‫-כן! ואם אתה טיפש מדי בשביל לראות את זה...‬
‫בכנות, לא אכפת לי.‬
‫טשה, תקשיבי, אם תיקחי אותו, אתבע אותך.‬
‫אתה תתבע אותי? פתאום אתה מתחסד?‬
‫אני לא צוחק. משמורת משותפת.‬
‫הוא בכל זאת יגור איתי, גאון.‬
‫אז משמורת מלאה!‬
‫נו באמת, רג'ינה לא תסכים בחיים!‬
‫נשים לא ינהלו לי את החיים.‬
‫אתה רציני.‬
‫כן. איש לא יתעסק איתי ועם הבן שלי.‬ ‫אפילו לא אימא שלו.‬
‫בסדר, אבל אתה יודע‬ ‫שלא כדאי לנו ללכת לבית המשפט.‬
‫תראה, חברה שלי רירי‬ ‫עברה את זה עם האבא של הילדה שלה.‬
‫זה גזל את כל הזמן והכסף שלהם,‬
‫רק כדי שהשופט ישאל את הילדה‬ ‫איפה תרצה לגור.‬
‫אז...‬
‫אז בוא נימנע מהשטויות האלה,‬
‫וניתן לקלווין להחליט?‬
‫לא משנה מה הוא יבחר,‬
‫נגרום לזה לעבוד.‬
‫בסדר. זה יהיה קל.‬
‫נשים אותו באמצע החדר,‬ ‫וכל אחד מאיתנו יקרא לו.‬
‫איך לעזאזל גרמת לשתי נשים לעשות לך ילדים?‬
‫באמת, צריך לעשות על זה סרט תיעודי.‬
‫זה מעניין אותי מאוד.‬ ‫-אני בני אפשו, מותק.‬
‫אני לא יכולה...‬
‫זה מוזר שאני לגמרי בלאנש,‬ ‫אבל בכלל לא סמנתה?‬
‫הרגע עשינו סקס,‬ ‫וזה בכל זאת הדבר הכי גיי שאמרת אי פעם.‬
‫טוב, מה שתגיד, הומו בארון.‬
‫עוד לא הפסקת עם זה?‬
‫תעשה משהו בקשר לזה?‬ ‫-לא.‬
‫אף אחד לא בבית! לעזאזל.‬
‫ברנרד, אתה איש התחזוקה.‬ ‫-לעזאזל, זין!‬
‫סידני!‬ ‫-סליחה שהקדמתי.‬
‫אימא שלי קיבלה קריאה בגלל דקירה.‬ ‫-זה כנראה יהיה יום כזה.‬
‫אתה עובד כשמרטף? כמה עבודות יש לך?‬
‫סידני, זה... ידיד שלי, הקטור.‬
‫הקטור, זאת... סידני.‬
‫הבת שלי.‬
‫לא ידעתי שיש לך חבר.‬
‫מטבחון דפוק. תמיד נגמרות בו קפסולות הקפה.‬
‫חס וחלילה שרג'ינה תשתה "קפה בוסטלו".‬
‫הבאתי פינוק קטן לכולם.‬ ‫-לאף אחד אין יום הולדת, קלארק.‬
‫לא, אלה בשבילי.‬
‫התקבלתי לתוכנית "למדו והרוויחו".‬
‫משלמים על הלימודים שלך?‬
‫אבא שלך הוא ראש מחלקת ניתוחי לב.‬
‫אני יודע. אני מקווה שאנשים לא יחשבו‬ ‫שהתקבלתי רק בגלל זה.‬
‫אי אפשר לשלוט במחשבות של אנשים.‬
‫אני בטוחה שהיה לך ריאיון מצוין.‬
‫ריאיון?‬
‫נמלה חרוצה, היית אמורה לקבל תיקיות כחולות.‬
‫יצא לך לעבור עליהן?‬
‫את... הן הגיעו הרגע.‬
‫חבל מאוד, כי אני צריכה אותן עד סוף היום.‬
‫קלארק, קאפקייקס.‬
‫הן ילכו נהדר עם ה"קפה בוסטלו" שלי.‬
‫מזל טוב, שוב.‬ ‫-תודה.‬
‫עכשיו מתחיל החלק הקשה.‬ ‫אני צריך לבחור חוג ראשי.‬
‫לא, זהו זה.‬
‫תגרמו לי לחטוף שיתוק על שם בל.‬
‫לא שאכפת לכם, הייתם...‬
‫אני יכולה להתפגר על השולחן שלי עכשיו,‬
‫ואתם פשוט תיתנו לי למלא את הטפסים של עצמי.‬
‫תשימו אותם בתיקייה כחולה!‬
‫אז את לא רוצה קאפקייק?‬
‫לא, קלארק! אני לא רוצה קאפקייק ארור.‬
‫לא. אני רוצה שיעריכו אותי.‬
‫זין על המקום הזה. אתם יכולים לקבל אותו.‬
‫אני עוזבת.‬
‫החרא הזה כל כך אוורירי! איפה קנית אותו?‬
‫העוזרת שלי הכינה.‬
‫אני שונאת אותך, קלארק.‬
‫אני כל כך מוכנה ללכת ל"צ'יליס".‬
‫הבאתי את התיק של אימא שלי.‬
‫צ'יפס ללא הגבלה? אני נענית לאתגר.‬
‫לא אכלתי בצוהריים כדי לפנות מקום.‬
‫הייתי מסוחררת בחינוך גופני,‬
‫אבל אמרתי למאמן שזה הזמן בחודש,‬ ‫ויכולתי לנמנם.‬
‫אנחנו מוכנות לגמרי.‬
‫אלייה, רואים סרטים אצלי בבית.‬
‫אני בפנים. מתי?‬
‫עכשיו?‬
‫את חושבת שהייתי מתלבשת ככה ליציאה?‬
‫טוב...‬
‫בואי, אני רוצה שתהיי שם.‬
‫נבלה יחד כל סוף השבוע בכל מקרה.‬
‫את מבינה, נכון?‬
‫את רצינית?‬ ‫-זה בשבילנו.‬
‫סרטים!‬
‫בשבילנו.‬
‫במה נצפה? איזה כיף יהיה לנו.‬
‫היי, סוואנה. מזל טוב.‬
‫סליחה, איחרתי ביום?‬
‫מה קרה?‬
‫את בסדר?‬
‫היי.‬
‫בני, אם נהיה כל כך עמוסים,‬ ‫תצטרך לקחת עובד שלישי.‬
‫כן, לא יצאתי לחצר כבר כמה ימים.‬
‫נמאס לי רק להרים צמיגים בעבודה.‬
‫אתה יודע, בכנות,‬ ‫כשלקחתי את העבודה הזאת, לא ציפיתי שתצליח.‬
‫אני רואה שעבדתם קשה.‬ ‫מגיע לכם חצי יום חופשי.‬
‫כן.‬ ‫-חופשי? נקבל יום חופשי?‬
‫כן!‬ ‫-אבל אי אפשר!‬
‫בואו נמשיך לעבוד. נחזור למאייד...‬
‫נרכיב מאייד ועוד כמה דברים.‬
‫היי, מה את עושה כאן?‬ ‫-היי.‬
‫אני חושבת שהתפטרתי.‬
‫את עושה שטויות ונותנת לכסף לעלות לך לראש.‬
‫אני לא יודעת מה קרה.‬
‫הכול נהיה מטושטש. היו קאפקייקס. קיללתי.‬
‫רגע, יש קאפקייקס במקום העבודה שלך?‬
‫אני יוצא להפסקה של עשר דקות.‬
‫ואני יוצא להפסקה של 20.‬ ‫אלך להתפלל למענך, רג'ינה.‬
‫רק רגע. אף אחד מכם לא חבר באיגוד עובדים,‬
‫כדאי שתחזרו מהר!‬
‫תעבירי לי את המברג, מותק. זה ששם.‬
‫שמעת אותי?‬ ‫-מה?‬
‫התפטרתי.‬
‫כן, שמעתי אותך. תבקשי לחזור.‬
‫לחזור?‬
‫אתה בכלל רוצה לדעת למה התפטרתי?‬
‫מותק, אם אף אחד לא נוגע בך שם, לא אכפת לי.‬
‫אנחנו צריכים שתי הכנסות‬ ‫כי קלווין עובר לגור איתנו.‬
‫לא, אני מבינה, אבל עם... מה?‬
‫לאן קלווין עובר לגור?‬
‫קלווין עובר לגור איתנו.‬
‫טשה חושבת שהוא יבחר בה,‬ ‫אבל אני יודע שיותר כיף איתי.‬
‫אתה מקשיב לי?‬
‫לא קיבלתי את המלגה, בני.‬
‫בגלל זה התפטרתי מהעבודה שלי.‬ ‫אני לא מתכוונת לגדל עוד ילד. אתה...‬
‫טשה היא אימא שלו.‬ ‫אתה תראה אותו בסופי שבוע.‬
‫כן. הלו?‬
‫מדברת. מה?‬
‫מצטערת. בסדר. כן, סליחה. לא, זה...‬
‫היה בלבול כנראה. בסדר, אני כבר באה.‬
‫מאיה נתקעה בבית הספר.‬ ‫לקרישה לא באה לאסוף אותה.‬
‫איזו פסיכית מוציאה את הכעס שלה‬ ‫על ילדה של מישהו אחר?‬
‫למה אתם לא עובדים?‬
‫כי בני אמר...‬ ‫-לא אכפת לי מה בני אמר.‬
‫עכשיו אצטרך להוסיף אותך לתפילה. נספח, אלי.‬
‫למה השארת את מאיה בבית הספר?‬
‫עכשיו אקבל שטיפה מהמנהל.‬
‫לעזאזל, היום יום חמישי.‬
‫התבלבלתי, מן הסתם.‬
‫איזו פסיכית מוציאה את הכעס שלה‬ ‫על ילדה של מישהו אחר?‬
‫אסע להביא אותה.‬ ‫-לא, אני אסע.‬
‫אני לא צריכה שתעשי שום דבר.‬
‫תזכרי את זה כשאת יוצאת מהמוסך‬
‫שביקשת ממני לקנות‬ ‫כדי להוציא את בעלך מהרחובות.‬
‫למה האוזניים שלי בוערות?‬
‫נמאס לי.‬ ‫אולי תפסיקי להישמע כמו תקליט שבור?‬
‫התקליט הזה עובד מצוין.‬ ‫האמת, אני עומדת להשמיע את כל הלהיטים.‬
‫אני בניתי את המוסך הזה. גרמתי לזה לקרות.‬ ‫הכסף שלי מושקע בקירות האלה.‬
‫סליחה, את בעלת העסק הזה?‬
‫בהחלט.‬
‫את עצורה על רכישת ומכירת‬ ‫חלפי רכב גנובים ביודעין.‬
‫מה? השתגעת.‬
‫לא קניתי שום דבר גנוב.‬
‫בני?‬ ‫-אני צריך לאסוף את מאיה.‬
‫בני!‬
‫רבותיי שוטרים, תראו, אני יכול להסביר הכול.‬
‫לא הבנתם את ההסבר שלי.‬
‫אני אשתחל בין הסורגים האלה ואהרוג אותך.‬
‫סוהר!‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬