AVSNITT 2 STARTA UPP
Förlåt.
Jag minns bara hur trevligt det var när vi skaffat elektricitet.
Vad var det du frågade?
Just ja. Vad hittade vi i fällan?
Okej. Nu är det dags.
Om tre, två, ett.
Jag byggde den för att göra Tory till viljes.
Senare den kvällen bröt hela helvetet lös.
De är här! De är ute efter oss!
-De kommer. Vem kommer? -Jag vet inte!
Och vad fångade ni?
Tory hade rätt.
Vi var inte ensamma på ön.
Och vi fångade ett monster.
En monster...
Hej, tittare. Bakom mig ser ni mitt första hönshus.
Det första jag byggt.
Inte så lätt som det ser ut, men jag är ganska nöjd,
och säg hej till Monster.
Detta är en stor dag för Monster eftersom hon flyttar in i sitt nya hus
som jag byggde speciellt åt henne. Jag kan inte...
Kan du hålla den åt mig medan jag öppnar?
Nej, filma mig och hönan.
Vi ska se vad du tycker. Såja. Det är ditt nya...
Nej. Filma på henne...
Du är värdelös på det här. Kom hit.
Jag byggde...
Var tyst.
Vad har vi lärt oss sen Monster kom in i våra liv?
För det första att det finns en höna på ön som heter Tory Belleci.
För det andra att det finns en höna på ön.
Han är så rolig!
Och den lägger ägg! Vi kommer att få ägg av hönan.
-Det är goda nyheter. -Vi ska äta en riktig frukost.
-Vet du vad, det här, tror jag... -Vadå?
Jag kan göra det till en serie.
Folk tjänar pengar på sånt, eller hur?
-Dokumentera hela upplevelsen? -Jag blir en influencer.
En influencer? Vad är en influencer?
En ung person som lägger ut hela sitt liv på internet.
Jag förstår inte. Hur filmade ni nåt?
Med min mobil.
Förlåt. Jag går händelserna i förväg.
Låt mig gå tillbaka till våra första dagar på ön.
Jag grävde runt vraket och hittade min telefon.
Tory! Jag sa ju att vi skulle klara oss.
Vadå?
-Din telefon! -Ja!
Det är grymt!
Den var förstås lite våt.
Vi fick vänta i evigheter på att den skulle torka.
Men sen kom ögonblicket.
Det var faktiskt ganska spännande.
Vår framtid verkade hänga på det.
Jag har satt allt mitt hopp till den här.
Den är stendöd.
Den tar bara plats, vi kan lika gärna kasta den.
Men om vi gör batterier?
Allt som behövs är två olika typer av metaller och syra.
Det finns syra i den här.
Kan vi ladda telefonen med vår lunch?
Om vi hade tillräckligt mycket och två typer av metall, ja.
Hur mycket betyder det?
Jag vet inte än.
Förmodligen massor.
Richard trodde mig inte. Men jag visste att allt vi behövde
var kopparslantarna från båtens spritspargris,
lite tråd och spik från skeppsvraket. Den sista komponenten var yucca.
Massor av yucca.
Varsågod. Det är mycket yucca.
-Japp. Vi behöver dem. -Vad är planen?
Det här kommer att funka
genom att vi sätter en spik i ena änden av en yucca.
Zinken reagerar med syran i grönsaken.
Det frigör elektroner.
Och sen sticker vi in nåt av koppar på andra sidan.
Kopparn gillar elektronerna. Den vill attrahera dem.
Allt man behöver göra
är att sätta fast en ledare från spiken till kopparn.
Då får man ett strömflöde. Vi har elektricitet.
Om vi lägger in telefonen i denna krets,
laddar den batteriet, vi får signal. Vi kommer kanske bort från ön.
Hur mycket ström behöver vi tillverka?
Vi behöver fem volt på en ampere.
Det låter inte mycket. Räcker det?
Nej. Det finns inte en chans att det här räcker.
Vad sägs om en stor? Det är nog... Det är 15 volt...
Definitivt 15 volt.
-Titta på storleken på den. -Du drömmer nu.
Jag måste helt enkelt skaffa en massa yucca.
Ja.
Okej. Jag är bonde nu.
Fortsätt.
Ja!
Det hände inte!
Det här är en bra början.
Början?
Jag kan starta min bil med de här.
Ni vet att ett batteri är ett kompakt sätt att lagra energi?
Visst.
Den här var inte det.
Okej.
-Tory? -Ja, sir.
Kan jag vara ärlig?
Det hoppas jag du är
Allt detta var ganska tråkigt.
Jösses. Ja.
Har du telefonen?
Över till dig.
Okej. Nu provar vi.
-Herregud. -Ge det lite tid.
Jag vill bara se till att allt är sammankopplat.
De är alla i serie. Och varje bank är kopplad...
Skulle det vara bra om vi såg rektangulär form
med en röd rand längs ena sidan, som en batteri som laddar!
-Det är laddar! Det funkar! -Det funkar!
Jag trodde inte det!
Men det är inte startskärmen. Jag behöver mer kraft! Arbeta hårdare!
-Kom igen! -Det funkar faktiskt.
Ansträng er, mina grönsaker!
Inte mina grönsaker. Du vet vad jag menar.
Vi behöver startskärmen.
Jag undrar hur länge det här...
Kom igen. Du jobbar inte tillräckligt hårt.
Du! Svik inte dina bröder och systrar.
Vi kanske behöver mer yucca. Där är startskärmen!
-Det är vi! -Okej.
-Låt den ladda lite mer. -Nu gäller det!
-Det här är vår chans att hitta en signal. -Ta den inte nu! Den är inte...
...laddad.
Tory, du är lite för tidig.
Det här kan vara vår enda chans.
-Vad... -Det här kan vara vår enda chans!
-Den är död. -Den är borta, kompis.
Det kommer att bli bra. Kom igen!
Jag kan avsluta min sudoku när vi kommer hem.
Fick ni signal?
Uppenbarligen inte.
Jag får knappt en signal i England,
än mindre på en avlägsen ö.
Jag försökte säga det till Tory.
Så jag gjorde massor av batterier.
Jag kunde ladda telefonen helt.
Sen gick jag runt och letade efter signal.
Men jag hittade ingen. Ingenting. Absolut noll.
Nu hade vi en laddad telefon och vad gör Richard?
Han börjar göra dumma filmer.
Det var ungefär då som jag bestämde mig för att på allvar skapa elektricitet.
Jag behövde den för min telefon, och mina influencer-filmer.
Och min elektriska tandborste behövde laddas.
Det var då jag fick en snilleblixt.
Det här gillar ni nog.
Generatorn.
Det är delen på bilen som alstrar elektricitet.
Vad mer har en generator?
En båt.
Vi tjuvkopplade en handvev för att dra den
och kopplade upp den till kontrollpanelen i båtens styrhytt.
Om det här funkar, kanske vi kan lysa upp hela huset.
Den enda rörliga delen inuti generatorn
är det viktigaste i vår värld.
Det kommer att ta oss in i civilisationen.
Låt oss bara hoppas
att havsvattnet inte helt förstört magneterna eller ledningarna.
Du är en sån källa till elände.
Varför behöver vi bilbatteriet? Jag trodde vi skulle få ström.
Om det var en dynamo, ja. Det är en generator.
Den skapar AC. Och man måste liksom kickstarta den.
Jag använder det sista av batterierna,
som har lite ström kvar som du inte slösade på svetsning.
Det räcker för att inducera en elektromagnet i mitten.
Att snurra den i generatorn skapar ström och kickstartar den.
Är du redo att se det?
Varför vevar jag?
Du sa att du behövde träningen.
Starta den.
Det måste gå fortare än så.
-Inte illa. -Håll jämn takt.
Det är lättare än att skära grönsaker.
-Okej, är du redo? -Ja, jag är redo.
Det är dags om tre, två, ett.
Vilket spännande ögonblick!
-Richard, titta. -Jag kan inte. Funkar det?
-Det funkar! -Ja!
-Ljuset pulserar. Vi har spänning! -Jag tillverkar ström!
Jag är Electroman!
Det här ändrar allt! Jag kan ladda tandborsten.
Herregud! Måste jag fortsätta med det här?
Ja. Vi ser om vi kan ladda telefonen.
-Tory, mina armar värker. -Fortsätt.
Jag kommer att vara så muskulös när jag blir räddad.
Okej. Sanningens ögonblick.
-Nästan inne. -Kom igen!
Richard!
Det funkar. Titta, batteriskärmen är uppe!
-Vilka goda nyheter! -Jag orkar inte fortsätta!
-Är du trött? -Ja.
-Ska jag ta över? -Ja.
Kompis.
Ja.
Jag förstår inte vad grejen är.
Ge det 20 minuter.
Jag tror inte att vi, på en diet av fisk och hundmat, kan göra tillräckligt.
Hur lång tid tills vi får 100 %?
Det kommer att ta ett tag.
Kaptenens logg... Ingen aning om vilken dag det är.
Vi försöker få elektricitet med hjälp av båtens generator
och det fungerar, men inte tillräckligt.
Jag har inte tillräckligt för att spela in en logg.
Hur ska jag kunna diktera mina memoarer utan ström?
Vi måste hitta ett sätt att mekanisera processen för kraftgenerering...
Vänta.
Vänta lite.
Tory.
Tory! Jag har en lysande idé! Jag menar, fantastiskt!
Det var fånigt.
Vi hade druckit vatten från floden i månader.
Allt vi behövde göra var att bygga ett vattenhjul.
Om romarna kunde göra det för 2 000 år sen,
var jag säker på att vi kunde göra det med bråte från båten.
Jag gjorde en axel av trä och metallrör.
Sen sydde jag ihop några presenningar för att fånga vattnet.
Men armarna var viktiga.
Ju längre de var, desto mer vridkraft
skulle de ge oss.
Det var vad vi behövde för att få generatorn att snurra snabbt nog.
Det ser jättebra ut!
Ge mig den där.
Hoppas den passar.
Ja.
Vi måste bara koppla ihop ett växelsystem för att starta generatorn.
Jag har anslutit vattenhjulet till generatorn.
Hjulet snurrar. Det har direktdrift.
Det får skaftet att snurra, och denna gigantiska remskiva.
Den stora remskivan är kopplad med en rem till en liten remskiva ovanpå generatorn.
Kom ihåg att generatorn vill ha höga varvtal.
Den gillar det. Ju snabbare det går, desto mer el åt oss.
-Vi har en stor växel på gång. -Stor växel, liten växel. Snabb.
-Gillar du snabbt? -Ja.
Får jag bara berömma dig för din spännanordning?
-Den är rudimentär. -Det funkar.
Den är enkel, men den spänner remmen. Snyggt.
Det är en enkel lösning.
Vi måste bara få vattenhjulet att röra sig.
Det är inget litet jobb.
Att bygga hjulet var bara halva jobbet.
Att ansluta den till tillräckligt med vatten,
var en helt annan sak.
Lyckligtvis hade vi naturens rännor.
Jag trodde du tänkte hoppa in där.
Bambu. Det är bambu. Naturens egna rännor.
Hur som helst...
Vi hittade källan till floden nära den högsta punkten.
Sen måste vi bara utnyttja den.
-Är du redo, Richard? -Ja, det är jag.
Slå på den. Nu gäller det. Sanningens ögonblick.
Det funkar!
Vi är primitiva rörmokare!
Det här är lysande! Vi har rinnande vatten!
Det är som ju längre vi stannar här, desto mer civiliserad känner jag mig.
Jag tror att fallet härifrån ner till vattenhjulet
ger ordentlig kraft.
Om vi kan ta lite extra längs vägen kan vi förena dem,
koppla ihop dem, så att när det når vattenhjulet
blir det en vild fors.
Absolut. Jag ska bara dra av blodiglarna nu.
Är de ätliga?
Det var det. 800 meter av bamburännor
ner till havsnivån och vi fick vattenkraft.
Vi behövde bara koppa ihop de sista rännorna
för att rikta vattnet till hjulet.
Jag lät dumt nog Richard ta hand om det.
Tory! Det...
Det kommer!
Tory! Vattnet kommer!
Du kunde ha varnat mig innan du släppte på vattnet.
Titta vad jag levererade, vatten till vårt vattenhjul.
Kom igen! Det är lysande!
Men vi når inte hjulet!
Vattnets strömmade ner på fel ställe. Hjulet snurrade knappt
och inte i närheten av hastigheten vi behövde för generatorn.
Det måste landa i hinken så att tyngdkraften gör jobbet.
-Ja! -Det kommer ner.
Vi måste ta av trettio centimeter
så att det landar i hinken.
Tar vi för mycket kommer det att landa ovanpå hjulet,
det fyller hinkarna och den kommer inte att röra sig.
-Vi måste korta dem. -Ja.
Om du flyttar rännorna, sågar jag.
-Du kan torka på vägen. -Lustigt.
Man kunde tro att han gjorde det med flit.
Men man måste komma ihåg att han inte är så smart.
Tory, släpp på vattnet!
Här kommer det!
Ja!
-Ja! -Titta på det där!
-Det är mycket bättre. -Ja, det är rakt på rätt plats.
Mycket bättre.
Det funkar. Skapar den elektricitet?
Det funkar! Vi skapar elektricitet!
Ja! Vi skapar ström! Ström. Vi har ström!
Mina bebisar, ni lever allihop.
Se på er.
Och nu den stora.
Ja!
Tänk att få svalka...
Det är nästan för...
Va?
Kom igen!
Vad är det som händer?
-Den stannade. -Vad har du gjort?
Jag har startat grejer.
Hur många?
Viktig livräddande utrustning.
Vad du än startade, är det för mycket.
Du har orsakat ett elektromagnetiskt fält som stoppade generatorn.
Vad hände?
Jag förstår inte.
Generatorer fungerar genom elektromagnetism.
När vattenhjulet snurrade, snurrade vår magnet.
Magneten finns inuti trådspolar.
När magneten snurrar i spolarna, skapar den elektricitet.
Men eftersom Richards "viktiga utrustning" drog för mycket el,
skapades ett magnetfält inuti spolarna.
Magnetfältet var starkt nog
för att stoppa den snurrande magneten
och därför stannade vattenhjulet.
-Jag visste inte att man kunde göra så. -Jag vet!
Men det funkar inte.
Vi måste bygga ett större hjul för klara det.
-Vi behöver mer vridmoment. -Det är en sån amerikansk lösning. Större.
-Vill du ha ström? -Ja!
Vi behöver ett större hjul.
Herregud!
Bygg stort eller åk hem.
Jag skulle vilja åka hem.
Richard var ansvarig för att bygga det större hjulet.
Så det tog ett tag.
Vilket var irriterande. Jag ville komma igång med fyren.
En fyr? Detta nonsens blir värre!
Du slösar bort din tid, kapten Ahab. Moby Dick är inte där ute.
Men visste du att jag kan se dubbelt så långt som du här,
än du kan vid havsnivån?
Man kan bara se tre miles, eller fem kilometer för er européer,
eller vad du nu är nuförtiden.
Jag kan se åtta miles, eller 11 kilometer.
Även om man kan se 130 kilometer finns det inget att se.
Sträck ut benet mer.
Jag kan se delfiner!
Tänk om de kommer på natten?
Kommer fartyget på natten ser vi det inte.
Vi måste bygga en fyr.
Ja. En fyr. Jag vill ha en tv.
Sträck mer. Ditt bakben måste vara rakare.
Du förstör mina yogavibbar.
Jag menar, det var ingen dålig idé.
Om han gjorde det, skulle han inte störa mig.
Vi behöver bara en lampa.
Nej, den är inte tillräckligt stark.
Det funkar inte.
Jag tror att vi kan ta de här. och lägga ihop dem.
Vet du var spotlighten från båten är?
Vilket ljus du än använder
behöver du en massiv lins för att det ska synas på håll.
En lins?
Vi har ingen lins.
Vänta lite.
Vi kan göra en lins.
Det finns sand överallt. Allt vi behöver göra är att smälta det.
Okej. Jag ger upp.
Vem hade trott att jag skulle finna frid här?
Ni vet säkert att glas är gjort av kiseldioxid
som är dess fullständiga namn.
Det är den primära komponenten i sand.
Om jag värmde sanden tillräckligt, skulle jag skapa glas.
Med glas kunde jag göra en lins.
Allt jag behövde nu var en ugn.
Men jag behövde lera för att göra den.
Och då fick Richard överraskande nog en bra idé.
Säg igen varför myror använder lera i sina bon?
Det är strukturellt bra,
för de små strukturerna i deras hem.
Det låter vettigt. Då kollapsar de inte.
-Exakt. -Hur vet du det?
Jag har gjort en hel del naturprogram.
Jag trodde att du bara gjorde bilprogram.
Jag är stor i den naturhistoriska världen.
Till exempel, titta, det är typ, i den finns en...
Minörspindel?
Ja. Förmodligen.
Du har ingen aning om vad du pratar om.
Det är kanske bara snor.
Om vi hittar en myrstack,
kommer de att ha gjort jobbet åt oss.
-Titta, där är den. -Herregud! Det kryllar av dem.
Se hur kul myrorna har.
De har gjort jobbet.
De har hittat leran åt oss. De har till och med grävt upp den.
Vi lägger den i hinken, så har vi vår lera.
-Vi kan bygga en gigantisk ugn. -Eller hur?
Kan du se om det här är eldmyror?
De är inte märkta. De är myror!
Du är naturexperten.
Myror är myror. Gräv.
Jösses.
Skit.
De är eldmyror!
Det är som en miljon små krokodiler i mina byxor!
Han har mina kulor!
Det var hundratals av små plågsamma myrbett.
Han blev så arg.
Det var inte han som blev biten på...
På vadå?
Strunt samma.
Äntligen fick vi lite lera och jag kunde bygga ugnen.
Jag blev nöjd med hur den blev.
Fungerar det?
Det är varmt.
Jag vet inte om det blir varmt nog för att smälta sand till glas.
Vi behöver få upp värmen till 3 000 Fahrenheit.
Det är runt 1 700 grader i rätt skala. Det är verkligen hett.
Riktigt hett. Låt mig visa vad vi ska göra.
Fyrar har funnits i tusentals år.
Men 1822 tillverkade fransmännen Fresnel-linsen och...
-Är det här en föreläsning? -Ja.
Vänta lite.
Så här funkar en vanlig lins.
Om du har en ljuskälla sprids den.
Men själva linsen kommer att förändra ljusets riktning till en stråle,
vilket är vad vi behöver för att få ljus så långt ut som möjligt,
ut till horisonten, där fartygen är, så att de kan se oss.
Vi kan göra en gigantisk lins, men det är för tungt,
vi har inte materialet,
och vi kan inte få upp den i tornet.
Så jag har utformat den här.
Det här är en Fresnel-lins. Det fungerar genom
en massa prismor. Och de gör alla samma sak.
Det fångar ljuset som sprider ut sig och ändrar riktningen till en stråle.
Vi behöver bara göra 48 prismor.
Och sen sätta in dem i den här konfigurationen.
Det bästa är att de blir mycket lättare
så det är enklare att få upp dem i tornet.
-Är du uppmärksam? -Japp.
Fyrtioåtta fångar gör en flanell-lins.
Nu ska vi göra prismor.
-Måste vi göra saker nu? -Ja.
Okej. Lektionen är över.
Okej.
Jag gjorde ett mönster av trä.
Täck detta med lera och man får en form.
Sen tar vi den här, fyller den med sand,
och gör prismorna.
Vad är det för chans att det här fungerar?
Jag har ingen aning.
Var får vi sanden ifrån?
-Jag är ganska upprymd. -Jag också!
Det är bara sand.
Det är hett. Vi kanske borde ha skydd.
Ja. Bra poäng. Vänta.
-Är det för att täcka ditt huvud? -Säkerhet.
Okej.
Det är hett!
Är det riktigt hett?
Ja. Det är riktigt hett.
Jag antar att vi bara...
...tittar på tills den smälter.
Jag blir otålig med sånt här.
Hörs det ett "ping" när det är klart?
Nej.
Okej, vi kollar.
Det är så hett.
-Ja. -Det glöder rött. Det är ett gott tecken.
Jag kan känna värmen som kommer ut ur det.
Det ser inte smält ut.
Det ser ut som sand.
Kanske längst ner?
Tory! Du har gjort het sand!
-Det är inte hett nog, eller hur? -Nej, det är det inte.
Jag har precis gjort varm sand.
Vilken temperatur smälter glas vid
när det har förvandlats till glas från sand?
2 200 grader Fahrenheit, tror jag.
-Det är 1 200 grader Celsius. -Ja.
-Det är mycket mindre, eller hur? -Ja.
Jag är ingen expert, okej?
Men tänk om vi har glasflaskor.
Det finns massor av dem där ute.
Som de vi hittar uppspolade på stranden?
Om vi krossar dem där inne. Det är glas. Mindre värme.
-Jag fattar. -Det finns miljontals flaskor.
-Det är en riktigt bra idé. -Ja.
Jag ville bli renlärig. Jag ville se om vi kan göra glas av sand.
Jag beundrar din ambition.
Men det är skräp.
Jag hatar när han har rätt.
Även med de krossade flaskorna,
tog det mig massor av försök innan jag fick nåt som kunde användas.
Men till sist, efter en lång tid,
hade jag fått nåt som var bra nog att visa Richard.
Här är den första hela prisman.
Jag menar, den är smält.
Jag lär mig mycket om att smälta glas.
Man måste lämna den där inne
och låta ugnen svalna med den i.
Annars svalnar det för snabbt och går sönder.
Hur får man ut den ur formen? För den kan ju gå sönder.
Jag ska bryta lerformen från glaset.
Det borde vara okej.
Ingen press.
Jag är rädd att ha sönder dem
och då skulle du bli arg.
-Där är den. -Se där!
Det är glas.
Det är inte vackert, men det är helt.
-Får jag hålla den? -Ja, visst. Var försiktig.
Hur ska du bli av med de klumpiga bitarna?
Jag tror att jag kanske ska slå sönder det i småbitar
och värma det långsammare för att bli av med luftbubblorna.
Jag ska hämta fler flaskor.
-Där har du. -Nej. Inte den där.
Jag vet inte hur lång tid det tog.
Jag måste ha försökt 100 gånger. Kanske 1 000.
Jag förfinade tekniken.
Attans.
Polerade och slipade glaset.
Tills jag slutligen hade 48 perfekt klara prismor.
-Är du redo att installera? -Jag kom precis hit.
Okej. Här är den.
Ja!
Vi ska lägga den här kanten på de här skruvarna.
Försiktigt, jag hör knäppande.
Jag kan se det nu.
De här sidorna med profilen
kopierar formen på linsens yta,
men utan det som är bakom.
-Exakt. -Ser du?
-Jag är imponerad. -Är du det?
Ja. Och det är trevligt att ha dig tillbaka. Du var lite tråkig.
-Ibland blir jag fokuserad. -Jag har saknat dig.
-Tvångsmässig. -Kul att se dig här.
-Det känns bra att vara klar. -Bra.
-Det tog lång tid. -Den är fin.
Vänta.
-Vadå? -Jag fick en tanke.
Vadå?
En statisk ljusstråle fångar inte lika mycket uppmärksamhet som en som roterar.
Vi måste få den att snurra för att förbättra våra chanser att synas.
Den måste rotera.
-Vill du att den ska rotera? -Ja.
Nu vill du att den ska rotera?
Vi måste göra en riktig fyr.
Jag ska göra det.
Ska du?
Jag var väldigt angelägen om att göra fyrrotationssystemet.
Ja?
Varför?
För att jag är snäll. Och för att jag inte ville att han
skulle driva den med vår dyrbara el som jag behövde till fläktarna.
Så jag hittade på
en miljövänlig och genial lösning.
Vad är det med hängmattorna?
-Tory, min vän. -Ja?
-Kom hit. -Okej.
-Och njut av mitt geni. -Okej.
Du ville ha en fyr.
Den roterar.
-Titta på det där! -Ja.
-Bra gjort.
Ska vi gunga den fram och tillbaka över horisonten?
Vänta. Du ansträngde dig verkligen
för att göra dessa vackra linser.
Det gjorde jag.
Så infällningen av din juvel
kräver lika mycket arbete och tankekraft. Det har jag gett den.
-Borde jag vara orolig? -Det är briljant!
Min beräkning baseras på linsens omkrets.
Vilket betyder att ett fartyg som kör där utsätts för en kort blixt
av vitt ljus i tre tiondelar av en sekund,
vilket är det erkända intervallet hos en ljusblixt i en fyr.
Jag kan få den här certifierad som en officiell fyr.
Om vi delade ön med en officiell fyrcertifierare.
Men vänta nu, om du gjorde det här,
enligt en riktig fyrs specifikationer,
undviker de inte bara oss då?
Nej. Eftersom alla fyrar finns på kartan.
Ett fartyg ser att det är en fyr, kontrollerar,
och ser att den inte ska vara där,
de räddar mig och förmodligen dig.
-Tror du verkligen på det? -Ja.
-Okej. Om du säger det. -Ja.
Bli inte alltför upptagen med detaljer. Vill du se systemet?
-Kan vi ändra på det här senare? -Nej! Jag har jobbat...
Finns det ingen SOS-signal?
Det är en fyr. Kom och se hur det fungerar.
Det är kvalitet. Du kommer att bli imponerad.
Det måste ha med hängmattorna att göra?
Det är ett helt system. Jag ska förklara.
Det viktiga är att det är ett ekologiskt grönt system
baserat på den mest förnyelsebara resursen på planeten, gravitation.
Vad gör vi? Sätter en vikt i den här hängmattan,
den drar i repet, får kuggarna att snurra och det tänder fyren?
Men, kompis.
-Vadå? -Jag tänkte förklara det.
Förlåt. Varsågod.
-Du har räknat ut det. -Förlåt.
Jag ska inte slösa din tid. om du kan se det så snabbt.
Jag vet inte vad mer vi ska prata om på en ö.
Det skulle ha varit ett bra samtalsämne.
Jag känner att du vill berätta hur det här fungerar.
-Det finns saker du inte har gissat. -Som vadå?
Vikten måste vara precis rätt. Vi behöver den specifika ljuspulsen.
Tre tiondelar av en sekund, mycket viktigt.
Med tillräckligt med drag i växeln, med rätt vikt,
tar det 20 minuter tills den är nere.
Den andra hängmattan kommer upp och fyren roterar.
Hur mycket vikt pratar vi om?
Det är det lustiga. Det är precis vad du väger.
Det är du.
Vill du att jag ska vara tyngden i den här manicken?
Känn dig speciell.
Det här systemet är baserat runt dig. Du är mittpunkten.
Med smicker kommer du ingenstans.
Det krävs en demonstration.
Clarkson har inte rätt vikt. Men han är nära nog.
Jag lägger i honom. och han visar hur det fungerar.
-Hans armar lossnade. -Bra.
Clarkson!
Ja. Det är betryggande.
Det är därför jag inte tänker lägga mig i hängmattan.
Det behöver inte hända.
Det var bara Clarkson som strulade till det. Du är bättre.
Nej. Det är en hemsk idé.
Kan du göra det farligare?
Kanske en grop med krokodiler.
Det är inte farligt. Det var bara en olycka.
Låtsas att du inte såg det.
Vi lägger till några spikar där nere.
Så där. Och han är iväg.
Det är ganska coolt.
Det funkar! Det är briljant!
Imponerande. Det är ganska coolt.
Titta, den får hjulen att snurra.
-Ja, och fyren. -Och ljuset snurrar.
Låt mig ställa en fråga. När det händer...
...sen då?
Då är du längst ner.
Den andra kommer upp när den åker ner.
-Ska jag in i hängmattan? -Spring upp, hoppa i den andra.
Tjugo minuter senare springer du upp... Det är en evighetsmaskin.
När får jag sova?
Kunde du inte ha gjort det till åtta timmar?
Vi sover från gryning till skymning. Det är 12 timmar här.
Så, det är 12... Det är 36 20-minuters energitupplurar.
Du kommer att vara Iron Man i morgon. Du kommer att flyga.
-Det känns som om du försöker döda mig. -Nej.
Fyrplanen funkade perfekt.
Allt vi behövde var el för att driva ljuset.
Vi gjorde klart det större vattenhjulet,
så var vi klara.
Slutligen var vi redo för vårt stora språng framåt.
Ett ögonblick av modernitet, upplysning,
civilisation, inspiration, förnuft.
Här kommer det!
Dessutom kunde jag ladda min eltandborste.
-Richard! -Ja.
-Kommer det vatten? -Japp.
-Kommer det att fungera? -Vet inte. Jag hoppas det.
Titta på storleken på det här hjulet.
Jag hoppas verkligen att det fungerar. Jag har jobbat hårt.
Här kommer det! Det rör sig inte.
-Det rör sig! -Ja!
Titta på det!
Man kan se kraften i det.
Genom att fördubbla längden på armarna,
har vi fördubblats hjulets vridkraft.
Det måste vara kraftfullt.
Jag har kopplat alla ljus jag räddade från båten där inne.
Om vi kan få generatorn att snurra på full kapacitet, kan vi få 45 ampere.
Vilket lätt lyser upp den här platsen.
-Redo att sätta på den? -Jag vill gå dit.
Jag vill se det på avstånd.
Vänta. Jag vill se allt.
-Är du redo? -Ja.
Det är dags om tre, två, ett!
Titta på det!
-Det är som ett sagoslott. -Det fungerade!
-Jösses! -Vi klarade det!
-Det är som en oljerigg. -Herregud. Det är vackert!
Vi är civiliserade människor igen!
Vi lever nu!
Snacka om civiliserat beteende.
Kan jag intressera er för lite musik? Den har ström nu.
-Men självklart. -Musik.
Lyssna på det där!
Jag hade glömt att människor kan göra så här.
Det är som om nån häller honung i mina öron!
Vi klarade det!
-Bästa dagen någonsin! -Ja!
Jag kommer att överleva och mer!
-Ska vi ta ett nakenbad? -Var inte ociviliserad.
Det var en bra kväll.
Och det var innan Tory hade provat fyren på riktigt.
Det här är det löjligaste...
-Du bara lägger dig ner. -Jag vill bli räddad.
Men jag vill vara vid liv när vi blir räddade.
Sov gott. Du mår bättre efter en god natts sömn.
Kunde du ha gjort den här bräckligare?
Du kommer att vänja dig. Du blir bättre på det.
Varsågod. Ha en liten vän. Lite tröst.
Vilken gentleman.
Natti natti, kompis. Sov så gott.
Du suger.
Gå och lägg dig!
Ja.
Bara en liten droppe.
Lycka.
ORNITOLOGI I AMERIKA
Tory?
Är du vaken?
Tory?
Bättre.
Livet på ön var ganska bra.
Tills Tory började bli konstig.
Har du problem?
Jag känner mig helt dimmig. Jag kan inte sova.
Hängmattefyren håller mig vaken.
Jag kanske tar en tupplur.
Lycka till med fisket.
Vad tusan?
Jag visste det!
Jag visste det.
Richard! Det är seglet!
Richard!
Titta!
Kom hit! Det är seglet!
Vadå?
Var tyst. Viska!
Varför skrikviskar vi?
För att de kan vara där inne. De kan vara var som helst.
-De kan bevaka oss just nu! -Vilka då?
De som tog seglet.
Jag sa ju det. Någon är här på ön med oss!
Det är ett segel.
Det här är vårt segel!
Det är ett segel.
Och det spolades upp från havet.
Det händer hela tiden. Titta på allt vrakgods.
Är du galen? Det här är seglet som försvann!
Du måste skärpa dig.
Det är bara vi. Det är bara vi som varit här.
Vad var det där?
Jag kunde inte höra dig över det blodisande skriket.
Vad sa du?
Nu är jag riktigt rädd. Vi går tillbaka till huset.
Lämna mig inte.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson