LUKU 3 - HEI SIELLÄ!
Richard!
-Richard! -Mitä?
-Tule tänne! -Tulossa!
-Katso! -Olen kiireinen!
-Katso! Tuolla! -Mitä?
-Se on... -Onko se lentävä sika? Kelluva pubi?
-Supermallien vene? -Kyllä!
-Todellako? -Se on vene!
-Missä? -Tuolla. Katso.
Se on rahtialus.
-Mikä alus? -Tuolla.
-Missä? -Etkö näe sitä?
Kauanko olet tuijottanut merelle näillä?
-Anna ne! -Tory...
Mihin se katosi?
Tiedän, että haluat pois saarelta, mutta teet itsesi hulluksi.
Tee kuten minä. Anna itsellesi laatuaikaa.
Nautin kylvystä. Voit käyttää samaa vettä, jos haluat.
Rentoudu, tai päähän alkaa sattua.
Ja tule pois auringosta.
Mihin se katosi?
PELASTAUTUJAT
Esitän asian näin.
Jos siellä oli silloin laiva, en nähnyt sitä.
Kuten sanoin, olin huolissani Torysta.
Hän oli yksin tornissa kaiket päivät
tuijottamassa kiikareillaan.
Aurinko ja yksinäisyys alkoivat vaikuttaa häneen.
En tiedä, mitä hän sanoi, mutta näin silloin laivan.
Silloin päätin selvittää,
miten usein laivat kulkivat ohi.
Tory?
-Richard! -Oletko kunnossa?
-Hyvä, että tulit. -En ole nähnyt sinua päiviin.
Taisin selvittää asian.
Ohi kulkee kaksi laivaa joka kolmas päivä.
Rannikon tuntumassa on laivaväylä.
Asutko nykyään täällä?
Minun on pakko.
Etkö siis koskaan mene alas?
En.
Entä jos pitää käydä vessassa?
Voit käyttää sitä.
Käy suihkussa
ja tule sitten kertomaan, mitä olet työstänyt.
Hyvä on.
Meidän on rakennettava lautta.
Yksinkertaista. Pitää rakentaa lautta.
Jos pääsisimme laivaväylälle, meidät pelastettaisiin.
Se oli korkeintaan 15 kilometrin päässä.
Richard oli eri mieltä, mutta vakuutin,
että lautta olisi paras tapa pelastautua.
Ja haluan sanoa,
että pidän autoista. Hän järjestää räjähdyksiä tai jotain.
Emme tiedä mitään veneistä.
Sanoiko hän, että lupauduin auttamaan lautan kanssa?
Sanoin vain niin, jotta hän ei sekoaisi.
Ja jos suunnitelma olisi toiminut,
olisin jäänyt saarelle yksin kanan ja jalkapallon kanssa.
Mitä varten tuo on?
Lauttaan.
Teetkö lautan ajopuusta?
Teen.
Jos haluat sen uppoavan!
En ole veneiden asiantuntija.
Se on totta. Sinun vuoksesi
jouduimme tähän pulaan.
Sinun pitää unohtaa se. Katkeroidut.
Yritän päästä siitä yli.
Opin selviytymisohjelmista, mistä lautta tehdään.
Isoista puunrungoista. Se on lautta.
Haluatko haaksihaasteen?
Kellumiskamppailun.
Seilaussodan.
-Luoja. -Niin.
-Hyvä on. Kisataan. -Hyvä.
Nähdään rannalla.
Tällaisia lauttoja on tehty aikojen alusta asti.
Puinen lautta on kevyt ja vahva, ja välissä oleva ilma
tekee siitä kelluvan, uusiutuvan ja ympäristöystävällisen.
Se on klassikko hyvästä syystä.
Tuon kuvittelin, kun puhuimme lautasta.
Mutta meillä on myös nykyaikaisia materiaaleja. Katso.
Tämän etuna on hyvä kelluvuus.
Näiden 150-litraisien tynnyreiden ilma pitää minut pinnalla.
Jos naapureillani olisi noita puutarhassaan,
valittaisin valtuustoon.
Tuo on ongelmajätettä. Aivan kauhea.
Tämä rumilus auttaa meidät saarelta.
Klassikko on oikea valinta.
Pisimpään pinnalla pysyvä malli voittaa.
Hyvä on.
Äläkä varasta malliani, kun se toimii.
Yllättävän painava.
Vielä vähän.
Tarvitsetko apua lautan kanssa?
Tämä ei ole vesillelaskukisa. Katsomme, kumpi lautta on parempi.
Odota, että se kelluu.
Nähdään merellä.
No niin.
Minä uppoan.
Haluatko lautalleni?
Luulin, että puu kelluu.
Olet puoliksi lautalla, puoliksi vedessä.
Sinä...
Se ei toimi.
Myönnätkö, että mallini on parempi kuin sinun?
Myönnän. Lauttani upposi.
Valitsemmeko tämän mallin?
-Kyllä. -Hyvä on, tässä.
Lähden kotiin.
Minä voitin!
Annoin hänen voittaa.
Olette molemmat hyvin tyhmiä miehiä.
On ihme, että emme ole kuolleita.
Mitä seuraavaksi tapahtui?
Teimme isomman lautan perustuen voittaneeseen malliini.
Lisäsin maston ja purjeen, ja olimme pääsemässä pois.
No niin.
Meillä on ruokaa, vettä ja airot.
-Giniä. -Meillä on giniä.
Miksi otamme Clarksonin?
-Olemme tiimi. -Tiedän, mutta se vie paljon tilaa.
-Ketään ei saa jättää. -Hyvä on.
Kuinka pitkälle menemme tällä romulla?
Emme kauas. Pitää päästä vain laivaväylälle.
Jos pääsemme sinne, meidät nähdään ja pelastetaan.
Hetkinen.
Heippa, kaunis puumaja.
Heippa, pylväsbambusänky.
Heippa, Hirviö-kana. Sinä olet nyt vastuussa.
Jätämmekö Hirviön?
Avasin luukun. Se pääsee ulos.
-Oletko valmis? -Olen.
Vihdoin pääsemme pois täältä.
Osaatko purjehtia?
-En. -En minäkään.
Mitä nyt, kapteeni?
Eikö purjeen pitäisi täyttyä ilmalla ja työntää meitä?
Se ei toimi niin. Purje vetää meitä.
Toisella puolella on ylipaine ja toisella alipaine,
ja alipaine vetää meitä,
eli purje vetää, ei työnnä.
Milloin alamme juoda pissaa?
-Vasta kun vesi loppuu. -Selvä.
Luulin, että tämä olisi paljon helpompaa.
Kuolemme tänne veden varaan. Kuolemme tylsyyteen.
En kestä tätä enää.
-Mitä teet? -Lähden kotiin.
Me yritimme.
Tule takaisin! Et voi lähteä!
Nyt alkaa tuulla! Se toimii!
Minut pelastetaan.
Ei!
Ja siinä se oli.
Nähdään kotona.
Petturi!
Kävi ilmi, että purjehdus on vaikeampaa kuin miltä näyttää.
Varsinkin kun masto napsahtaa kevyestä tuulahduksesta.
Kuten sanoin,
keskityn autoihin, hän pamauksiin.
Emme harrasta veneitä.
Hei, kulta.
Olemmekin täällä kauemmin kuin luulin.
Ajattelin rakentaa lautan, jossa on jokin mekaaninen laite.
Jotain, mitä voimme hallita.
Yritän saada Richardin mukaan. Hän pitää mekaanisista jutuista.
Hän voi auttaa pääsemään saarelta.
Nyt näyttää siltä, että hän haluaa jäädä.
Harmi, ettei saarelta voi ajaa pyörällä.
Se ei onnistu.
Edison ei keksinyt hehkulamppua, vai mitä?
Hän paranteli jonkun muun ideaa.
Niin?
Sinun lauttaideasi on hyvä perusta idealle.
Kiitos.
Mutta vain visionääri voi saada sen toimimaan.
Niin?
Tarvitsemme lauttasi ja polkemisvoimaa.
Jatka.
Jos aiomme tehdä tämän,
tarvitsen täyden sitoutumisen.
Ja polkupyöräsi.
Olet taas mukana. Vihdoinkin.
Luulin olevani ainoa, joka haluaa pois saarelta.
Tehdään tämä.
Tässä on toinen polkupyörä.
Molempia tarvitaan.
Emme halua näitä rinnakkain lautalle.
Jos toinen polkee nopeammin, kuljemme ympyrää.
Voisimme polkea tandemina.
-Peräkkäinkö? -Niin.
Puretaan ne.
Emme tarvitse tätä.
Ajattelin, että tämä voisi ohjata peräsintä.
Sinä päätät.
-Siitä tulee... -Tällainen.
Niin.
Ketju, ketju, kiristimet...
Hitsaus.
Molemmat ajavat.
Tämä toimii varmasti.
Liitetään se toiseen pyörään.
Mitä sanot, montako melaa tarvitsemme?
En tiedä. Montako sinulla on nyt?
Kolme kummassakin pyörässä.
Jos ne ovat liian lähekkäin,
syntyy turbulenssia, eikä laite ole tehokas.
En osaa sanoa.
No niin.
Tästä se saa voimansa.
-Kerro, kun se on kohdillaan. -Nyt.
Hyvä on.
Hienovaraista.
-Se on siinä. -Hyvä.
Jos pyöräytämme sitä, sen pitäisi...
Kiinni on!
Polkimet kääntyvät.
Se toimii.
-Kokeillaanko? -Lähdetään lautalle.
-Menetkö eteen? -Menen.
Miten ohjaamme tätä?
Yleensä veneen peräsin on takana.
Se kääntää venettä keskeltä.
Mutta meillä on melat takana,
joten laitoin peräsimen eteen.
Ohjauksesta tulee epätarkka.
-Oletko valmis? -Olen.
-Mennään. -Lähdetään.
-Se toimii. -Pyöriikö se?
-Aika hyvä. -Se pyörii!
Se toimii.
Horisontti häämöttää.
Pelastakaa meidät.
-Tämä on mullistava laite. -En sanoisi niin.
Kutsun tätä meripyöräksi.
Nokkelaa.
-Meripyörä. -Meri... Ymmärrän.
Ja kun tienaan omaisuuden...
-Ostamme tämän saaren. -Ostan tämän.
-Meripyörä, tavaramerkki. -En halua olla täällä.
Kapteenin lokikirja 204.
Olen keksinyt uudenlaisen ajoneuvon. Meripyörä.
Se on minun lahjani ihmiskunnalle.
Polkuvene.
Richard oli "keksinyt" polkuveneen.
MERIPYÖRÄ
Tämä on eeppistä.
Se toimii.
Todellakin.
On hienoa katsella, kun keksit jotain.
Kiitos.
Keksintösi ovat jännittäviä.
Tämä on mullistava keksintö.
-Mihin suuntaan se osoittaa? -Mikä?
-Peräsin. -Tuonne.
Meidän pitää mennä vähän vasemmalle.
Tässä ei ole navigaattoria.
Sanoit, että matkaa on vain 15 kilometriä.
15 kilometriä ei ole paljon.
Olemme kulkeneet jo jonkin aikaa.
Tuntuu kuin olisimme polkeneet tuntikausia.
Poljetko sinä? Tämä on raskaampaa.
Poltteleeko?
Kyllä.
Jalkani ovat tulessa.
Oli heti selvää,
että meripyörä oli insinööritaidon mestariteos.
Mutta se sopi paremmin urheilullisille tyypeille kuten minä.
Olin ihan puhki. Väsyneempi kuin koskaan.
Jaksoin, koska halusin pois saarelta ja kotiin.
Jatketaan matkaa.
Jatketaan...
-Pää alas. -15 kilometriä.
-Niin. -Hyvä on.
Ainakin.
Katson, miten pitkälle olemme päässeet.
Tory, älä katso.
-Olemmeko kaukana? -Jatka vain.
Ei!
Sinä katsoit.
Emme pääse koskaan pois tältä saarelta.
Pahoittelen. Minä lähden kotiin.
Tiesin, ettei tämä toimisi.
Pääsemme kotiin kahdessa tunnissa.
Oli tietysti pettymys,
että Toryn voimat eivät riittäneet
meripyörän toimintaan.
Halusin epätoivoisesti pois.
Ja halusin, että Richard lakkaa sanomasta "meripyörä".
Piti keksiä toinen suunnitelma.
-Vesi on melkein valmista. -Hyvä.
Mitä kuvittelet, että maniokki on?
Tänään on juhla-ateria. Kerran viikossa kuvittelen sen pihviksi.
-Hyvä. Kuulostaa herkulliselta. -Niin.
-Mitä kuvittelet sen olevan? -Hummeria.
Maalta ja mereltä. Voimme jakaa.
Mietitään vielä. Lautta.
-Niin. -Mikä meni pieleen?
Kaikki.
Purje ei ollut hyvä idea.
Se oli typerä idea. Se ei toiminut.
Ja polkeminen...
Se oli pahempaa.
Niin.
Unohdetaan lautat kokonaan.
Ne eivät toimi.
Yritimme mutta epäonnistuimme.
Höyry!
Mitä?
Voimme tehdä höyrykoneen.
Tiedän, että höyrykone kuulostaa hullulta.
Richard sanoi samaa.
Mutta minulla oli suunnitelma.
Mitä puuhaat?
Katso, mitä löysin.
Muistatko tämän? Vesivaraaja.
Muistan sen.
Tuo oli ankkurin nostolaite,
mutta voimme käyttää sitä höyryalukseemme.
Onko meillä siis kaikki?
On! Kattila, moottori...
Pitää vain rakentaa melajärjestelmä.
-Toimiiko se? -En tiedä.
Auta siirtämään tämä.
Saatat olla oikeilla jäljillä.
Katso. Yhdessä se onnistuu.
Yhdessä pystymme mihin tahansa.
-Tästä tulee siis kattila. -Kyllä.
Tämän sisällä on painesäiliö.
Täytämme tämän vedellä ja sytytämme tänne tulen.
Se lämmittää veden, syntyy höyryä,
ja johdamme höyryn höyrykoneeseen.
Tästäkö varsinainen teho saadaan?
Nyt meidän pitää vain yhdistää nämä,
täyttää tuo vedellä, sytyttää tuli ja katsoa, toimiiko se.
Se voi toimia.
Tämä on hyvin tärkeää. Tämä on painemittari.
Emme halua höyryyn liikaa painetta.
Siitä voi tulla valtava räjähdys.
Siinäpä se.
Ajatellaan, että höyrykoneet ovat vaarattomia,
mutta niihin sitoutuu energiaa.
Jos ylipaine aiheuttaisi räjähdyksen...
Kuolema.
Ja lautta tuhoutuisi. Olisimme kuolleita.
Höyry tulee putkesta sylintereihin.
Sylinterit pysyvät paineistettuina.
Se on edestakaista liikettä.
Paine menee siis tännepäin.
Eri venttiili avautuu ja työntää mäntää,
joka liikuttaa kampiakselia.
Kampiakseli on liitetty vaihteistoon,
ja se pyörittää akselia,
jonka me liitämme lopulta meloihin.
Lykkäämme väistämätöntä. Tätä pitää kokeilla.
-Sytytetäänkö tuli? -Odota.
-Mitä? -Tarvitsemme hatut.
Ne kuuluvat yhteen.
Hatut päähän ja sytytetään tuli.
-Tämä on kuin seremonia. -Niin on.
Meillä on hatut ja tuli.
Tämä voi olla lippumme pois saarelta.
Siellä on vettä. Sen näkee mittarista kyljessä.
-Selvä. -Sytytän nyt tulen.
No niin.
Se syttyy.
Suljen tämän.
Tämä venttiili on auki.
-Hyvä on. -Höyryventtiili on suljettu.
Kuin sytyttäisi halkotakan kotona.
Entä nyt?
Odotamme, kunnes höyryä kerääntyy.
Kuulen jo veden kuplivan.
Tämä on perustavaa tasoa. Tuli, vesi...
-Niin. -Paine. Luonnonlait.
Kumpikaan meistä ei osaa purjehtia. Se oli surkea idea.
-Se oli sinun ideasi. -Ja polkeminen.
Se oli hauska idea, mutta liikaa työtä.
Tämä voi olla vastauksemme.
Haluan nähdä tämän liikkeellä, elossa.
Samoin.
-Saimme höyryä. -Varovasti. Se on kuuma.
Se on kuuma!
Sinne syntyy painetta, koska suljit venttiilin.
Niin.
-Jännittävää! -Aloitimme prosessin.
-Syntyy painetta. -Se tapahtuu.
Tikittävä aikapommi. Pahinta on, ettei tiedä, milloin...
Paineenalennusventtiili toimii!
-Niinkö? -Kyllä!
Taisin juuri kakata housuihini.
Vapautin omat paineeni samaan aikaan. Kaiken!
-Saimme höyryä. -Niin saimme.
Se on selvää. Onko venttiili auki?
-Venttiili on auki... -Avaan tämän hitaasti.
Sen pitäisi tulla ulos täältä.
Siellä on vettä ja höyryä.
Se on hyvä merkki.
Hetkinen. Tuo on vain höyryä. Eli tuo kaikki on höyryä.
Saimme höyryä!
Sammuta se.
-Sulje se. -Suljen venttiilin.
Kun tuon laittaa päälle...
Sen pitäisi käynnistyä.
No niin.
Hitaasti.
Tunnen itseni Frankensteiniksi.
Me teimme sen!
Se elää!
Se toimii!
Meillä on höyrykone!
-Se toimii! -Luoja.
Se on kaunis!
Nyt pyörät pyörivät!
Meillä on tehoa!
Nyt pitää vain kiinnittää tämä lauttaan ja lisätä melat tai jotain,
ja pääsemme pois saarelta!
Tuo on kaunista.
Kuin Chitty Chitty Bang Bang.
Meillä oli keino päästä pois. Höyrykäyttöinen vene.
Tulen kotiin luoksesi!
Voi juku. Haluan nähdä sinut ja kertoa tästä seikkailusta.
Kaipaan sinua kovasti.
Tory? Tässä.
Tämän korkeus on tärkeä.
Sen pitää mennä syvälle veden alle, jotta se työntää meitä.
Ei oikeastaan.
Jos se on liian syvällä, ja vesi on tässä,
melat menevät täältä.
Ne nostavat vettä turhaan,
joten ne eivät saa olla syvällä.
-Niin. -Juuri pinnan yläpuolella,
jolloin ne kastuvat ja nousevat.
Mutta emme tiedä, miten syvällä vene kelluu.
-Siksi päätin arvata. -Niinkö?
Teit tieteellisen arvauksen.
Ei, pelkän arvauksen.
Toivotaan, että arvasit oikein.
-Se näyttää aika hyvältä. -Hieno.
Laita se sinne. Laitetaanko myös toinen?
Noin.
-Hyvä? -Kyllä.
Siinä.
No niin!
Se on upea.
Se on hieno. Pitää vielä kiinnittää peräsin.
Ja kattila. Sitten voimme kokeilla tätä.
Niin.
Olisittepa nähneet höyryaluksemme. Se oli upea.
Kun se oli täytetty ajopuilla,
olimme valmiit vesille.
Täyttä vauhtia, kapteeni.
Jatka, perämies.
Tästä on hyvä tunne.
Toimiko vene todella?
Todellakin.
Oletteko olleet höyrykäyttöisessä polkuveneessä
tylsistyneen viisivuotiaan kanssa? Entä Richard Hammondin?
Se on pahempaa.
-Tory? -Niin?
-Olemmeko kohta perillä? -Emme.
Entä nyt? Olemmeko kohta perillä?
Emme vielä.
-Tory? -Niin, kapteeni?
Voinko tiedustella meidän
ja määränpäämme välimatkaa,
eli milloin olemme perillä?
Luulin, että saarella kanssasi oli kauheaa.
Jos olemme pitkään merellä, sinun pitää piristyä.
Älä viitsi.
Meillä on ruokaa ja vettä neljäksi päiväksi.
Olemme täällä jonkin aikaa.
Ei käydä toistemme hermoille.
Mistä tiedämme, miten pitkällä olemme?
Tällä.
Lankku?
Ei. Mittaamme, kuinka nopeasti kuljemme solmuina,
-niin kuin merimiehet ennen vanhaan. -Jatka.
Koska meillä on aikaa,
voimme keksiä karkean mittausjärjestelmän.
Otin kaiken köyden veneeltä,
sidoin ne yhteen ja tein solmun metrin välein.
Heitän poijun tai "reimarin", kuten sinä sanot.
Se on reimari.
Otat aikaa 30 sekunnin pätkissä,
ja lasken, montako solmua tästä menee.
-Solmut ovat metrin välein. -Niin.
Selvitämme, montako metriä kuljemme 30 sekunnissa.
Laskemme, montako metriä kuljimme minuutissa,
ja sitten tunnissa. Se on kilometriä tunnissa.
-Juuri niin. -Kyllä!
Sitten tiedämme suunnilleen, miten nopeasti kuljemme.
-Olet miettinyt. -Ei ole muuta tekemistä.
-Siksi puhutaan solmuista. -Ja meripeninkulmista.
-Niin. -Oletko valmis?
Sano, kun se on vedessä, ja otan aikaa.
-Poiju lähtee. -Hyvä on.
-Lasketko? -Yksi.
-Viisi sekuntia. -Kaksi.
Kolme.
15 sekuntia mennyt.
Neljä. Viisi.
-Viisi sekuntia jäljellä. -Kuusi.
Kolme, kaksi, yksi.
-Seitsemän. -Seitsemän 30 sekunnissa.
Eli 14 metriä minuutissa.
Mikä on 14 kertaa 60?
-En ole syönyt. En voi laskea. -Hetkinen. 14 kertaa 10
on 140, kertaa kuusi...
840 metriä tunnissa.
Melkein kilometri tunnissa, mikä on uskomattoman hidasta.
Höyrylaivoissa on pieni vika.
Ne ovat hitaita. Mutta en luovuttanut,
vaikka hullu mieslapsi teki minut hulluksi.
Saanko ohjata?
-Haluatko auttaa? -Haluan.
Haluatko ottaa koordinaatit?
Kuulostaa monimutkaiselta. Voinko ruokkia tulta?
-Ehdottomasti et. -Voinko katsoa sinua?
Vain jos et puhu.
Älä viitsi!
-Voin tehdä sen. -Älä kuvittelekaan.
Mistä tiedämme, että olemme laivaväylällä?
Miltä se näyttää? Onko siinä viivat keskellä?
Tai valot?
Kummalla puolella merta kuljetaan?
Sanon vain,
että ei kannata olla väärällä puolella,
kun vastaan tulee laivoja.
Voin laittaa halon 15 minuutin välein.
-Minä osaan. -Hyvä on.
Annan sinun ruokkia tulta, jos lupaat lopettaa puhumisen.
Pystytkö siihen?
Kuuntele.
Pidä mittaria silmällä,
jotta ei tule liikaa painetta.
Jos niin käy, se voi räjähtää,
ja vene ja me myös.
Älä missään nimessä ruoki tulta liikaa.
Hyvä on. Otan nokoset.
Heitän tämän 12 minuutin päästä.
Clarkson?
Clarkson. Oletko hereillä?
Tilanne on tämä.
Hän laittaa yhden halon 15 minuutin välein.
Minusta se on tylsää.
Voin laittaa neljä halkoa tunnin välein.
Loput tunnista voin
nukkua, puhua delfiinille
tai nukkua.
Samat neljä halkoa tunnissa.
Tehokasta.
Olet samaa mieltä. Hyvä suunnitelma.
No niin. Helppoa.
Hyvä idea, Clarkson. Hyvin tehty.
Kävi ilmi, että usean halon laittaminen kerralla
ei ollut aikaa säästävää nerokkuutta.
Tiedän sen nyt.
Mitä on tekeillä?
-Mitä? Paine. -Mitä sinä teit?
Mitä tarkoitat?
Paine! Mittari on punaisella. Se on huono juttu.
En ole koskenut mittariin.
-Paljonko puita laitoit? -Saman kuin sinä.
Laitoit liikaa, eikö?
Laitoin ne kerralla!
-Tämä räjähtää! -Miten niin räjähtää?
-Hylätään alus! -Mitä?
-Hylätään alus! -Vedessä on haita.
Tee, mitä haluat. Minä lähden.
Et voi vain mennä.
Aluksen hylkääminen on kiellettyä.
Teen sen arvokkaasti ja tyylikkäästi.
Onko siellä haita?
Clarkson!
Voi ei!
JOSKUS MYÖHEMMIN
Hei, se ei räjähtänyt!
Se jatkaa matkaa.
Emme ole veneessä.
Miten tämä on parempi kuin ihana kotisaaremme?
Jos hai syö minut, olen hemmetin vihainen!
Jos et olisi laittanut liikaa puita, olisimme veneessä.
Laitoit neljä tämän kokoista halkoa 15 minuutin välein.
Laitoin neljä halkoa kerralla.
Nimenomaan. Siksi se ylikuumeni ja melkein räjähti.
Melkein tapoit meidät tempauksellasi.
"Melkein" on avainsana.
Se näyttää hidastuvan. Voimme saada sen kiinni.
Paitsi jos se räjähtää.
Se pysähtyi.
Tiedätkö mitä? On parempi ottaa varman päälle.
Niin.
-Olisimme voineet kuolla. -Niin.
Korjataan tämä.
Tästä lähtien minä vastaan puista.
Se on ruumiillista työtä. Olen upseeritasoa.
Mitä sitten tapahtui?
Rauhoituin ja sain kattilan toimimaan.
Pääsimme vihdoin laivaväylälle.
Tämä se on!
-Tämäkö on laivaväylä? -Kyllä.
Mitä me nyt teemme?
Me odotamme.
Kauanko vielä odotamme?
Kunnes laiva tulee.
Olemme olleet täällä neljä päivää.
Ruoka ja vesi ovat loppuneet. Minulla on nälkä, ja Clarkson tylsistyy.
Laskelmieni mukaan tässä pitäisi olla laivaväylä,
ja laivan olisi pitänyt tulla jo.
Saanko katsoa laskelmiasi?
IKÄVÖIN PUNAVIINIÄ!
Tämänkö perusteella tulimme tänne?
Roskaa! Tuo on pöytälamppu!
Nämä raapustukset? Mitä tämä on?
Se olet sinä.
Annoin sinun raahata itseni kuolemaan merellä,
ja olet selvästi sekopää.
Voiko tilanne enää pahentua?
Meillä on vain nämä halot paluumatkaa varten.
Siinä se oli. Olemme pulassa.
Olemme jumissa täällä
ilman polttoainetta, purjeita ja toivoa.
Apua! Auttakaa minua!
Tekstitys: Annemai Oksanen
Luova tarkastaja Maarit Hirvonen