KAPITTEL 6 LIFT-OFF!
Har du sett satellittfotoet sjefen ga meg?
La oss ta en titt.
Hvorfor skulle narkotikagjenger dra hit?
Det er ingen vits for dem.
Dette kommer til å bli en bortkastet dag.
Hva er det?
Sikkert søppel eller drivved.
Ok, det er neste strand.
Hva er det?
NOEN UKER TIDLIGERE...
Hva gjør vi nå? Roper på hjelp?
Ja.
Eller sitter her og dør.
Bra jobbet, herr Lag-en-felle-fyr.
Har dere slike fuglebrett i Statene,
med hull der fugler kan plukke ut peanøttene?
Har du sett størrelsen på gribbene her?
De kommer til å plukke oss ut. Spise oss rett fra nettene.
Dette er akkurat slik jeg ville dø.
Å sitte fast ved siden av deg, spist av musvåker.
Gribber.
Hvorfor vet du så mye om fugler?
Jeg er interessert i fugler,
jeg leste om dem i fugleboka mi.
Kom igjen, Belleci, forklar.
Vi var der oppe lenge. Helt fanget.
For å være ærlig trodde jeg vi begge var fortapt.
Sannheten er at vi bygde de fellene for bra.
Du må hjelpe oss, ellers dør vi.
Hvis du beklager at du helte ut ginen min.
Greit, beklager at jeg helte ut ginen din.
Høres ikke ut som du er lei deg.
Richard, tilgi meg, vær så snill,
jeg beklager at jeg helte ut ginen.
-Fornøyd? -Ja.
-Kan du hjelpe meg nå? -Ja.
Hva vil du gjøre?
Hvis vi kan svinge sammen,
kan vi gripe tak i hverandre, klatre ut eller noe.
Du må bevege deg bort fra ditt eget tyngdepunkt
og bygge opp framdrift.
Som et barn på en huske.
Bare at vi er to menn i et nett.
Det er enkel fysikk.
Sånn, nå klarer jeg det.
Foten min henger fast.
Ta hånden min. Ja. Sånn.
-Nei, sånn. -Jeg kan ikke gjøre noe med det.
-Vent. Jeg kommer rundt. -Nesten.
Vent.
Ja, jeg klarer det!
Sånn!
-Hei! -Hva nå?
Jeg skal svinge deg til stolpen.
Sånn, Richard! Da prøver vi! Ta den!
Ja!
-Jeg går bare rundt og rundt, Tory. -Ok.
-Har deg. -Ja.
-Klar? -Ja.
Vent.
-Ja. -Jeg fikk en idé.
-Hvorfor slapp du stolpen? -Jeg fikk tak i det jeg trenger.
Et stykke tau? Vi er omgitt av tau.
-Ja, nylontau. -Ja.
Nylon har en svakhet. Det tåler ikke høy temperatur,
så jeg skal gi det litt friksjon.
Veldig kløktig!
Ja! Når nylonet varmes opp med friksjonen,
blir det svakt og ryker.
-Du er smartere enn du ser ut. -Enda en.
Det er som en kabelsag.
-Ja, må bare få den varm. -Du klarer det.
Herregud. Det er slitsomt.
Fortsett. Det handler om liv og død.
Du kan kjenne varmen i den.
Jeg tror jeg klarer å komme meg gjennom.
Ja! Du er fri!
Ja! Du klarte det!
-Solid underlag, så godt. -Jeg visste du ville klare det, Richard!
Vent, hvor skal du? Hei!
Richard! Kom tilbake.
Vær så snill.
Jeg skulle ikke forlate deg. Nei!
Jeg trodde du skulle forlate meg her. Du lurte meg et øyeblikk.
Skal skjære deg ut uten at du får vondt.
-Ja, ikke kutt av meg beina. -Jeg skal ikke det.
-Jeg tror det er bra. -Ja.
Den dumme fella di.
Det er fint.
Det er fint å være fri.
Herregud, jeg er skrubbsulten.
Vent litt, det er en meg.
Hva er en meg?
En meg-fugl.
Det er en Hammonds fluesnapper.
Det er en fugl som migrerer fra Sentral-Amerika til Canada.
Den har blitt blåst ut av kurs,
derfor landet den her,
men den fuglen kan ikke overleve mer enn 150 km utenfor kurs.
Det var bare fire bøker på den øya.
Tre var mine selvbiografier. Glimrende lesning.
Og en bok om fugler jeg fant på båten.
Ja.
Mindre interessant,
men det var da jeg leste om Hammonds fluesnapper.
AMERIKAS ORNITOLOGI
Jeg husker navnet på den fordi jeg er Richard Hammond.
Så du sier at vi er nær fastlandet?
For at den skal være her, må det være land rundt 150 km eller mindre herfra.
Det er ikke sant.
Du tror vi er innen 150 km fra fastlandet.
Må være det for at den skulle komme hit.
Det er utrolig at du har den slags informasjon.
Det er så gode nyheter.
Og her er en annen ting: Vi har prøvd flåter.
Vi senket alle båtene våre, mistet dampmaskinen.
-Ja. -Vi kan jo gjøre det han gjorde.
-Reise i lufta? -Du trenger mer vann.
Vi skal komme oss vekk i lufta.
Så du tenkte du kunne fly fra øya som en fugl?
Jeg sto fast på øya med Hammond. Jeg ville prøvd alt.
Og til jeg så fuglen, ville en luftflukt ha vært galskap,
men nå visste vi distansen vi jobbet med,
og det forandret alt.
Et fly er utelukket.
Jepp, vi har ikke nok ting til å lage et,
og vi ville trenge en masse presisjon.
Og de eneste motorene vi har, er hurtigakselererende ting.
Man ville trenge en girkasse, og vi kan ikke lage en.
Hva med et helikopter? Du kan fly det.
Men ikke bygge det. For komplisert.
For mange bevegelige deler, for mye presisjon,
og vi ville sikkert dø.
Jeg skal si hva vi kan bygge.
Gyrokopter.
Et gyrokopter?
-Har du noen gang bygget det? -Nei.
-Har du flydd et? -Nei.
Men prinsippene er ganske enkle.
De er faktisk ikke så kompliserte.
Hvor vanskelig kan det være? Er det det du tenker?
Det lar seg gjøre. Vi ville trenge mye aluminium.
Jeg fant litt aluminium.
Nei, vi trenger ikke aluminium, vi trenger aluminium.
Aluminium eksisterer ikke.
Du gjør det. Jeg leter etter aluminium.
Har dere aldri hørt om et gyrokopter?
Et veldig enkelt helikopter.
Spinner bladene ved å presse dem gjennom vinden.
Det var det vi lagde.
Ikke til å begynne med, for først lagde vi en modell for å sjekke teorien.
Det vil fungere.
Ja, akkurat som å fly en drage.
-Ja. Vinden er riktig. -Ja, den er perfekt.
-Så oppsummer. -Ok.
I motsetning til et helikopter er ikke hovedrotoren drevet på et gyrokopter.
Isteden har det en vifte her, som driver det framover.
Vinden snurrer denne,
men på grunn av profilen genererer den oppdrift.
-Det er som en vinge som går fram. -En flyvinge.
I sirkel. Men beveger seg i lufta.
Siden vi ikke har noen sterk motor,
-er dette perfekt. -Ja.
-Hvis det fungerer. -Ja.
Du må holde det over hodet, rundt 35 grader.
-Gi meg litt spenning i tauet. -Spenning.
Vi ser om vi får det til å funke.
-Si når du er klar. -Jeg er helt klar.
-Ok. Klar? Da gjør vi det. Roterer. -Ja.
Vi trenger bare et vindkast.
-Ja. Det kan være den. -Nå skjer det.
Ja.
Når du tror du er klar, ta noen skritt med den.
Ja.
Og så dør du.
Det er min første landing.
Wright-brødrene klarte det ikke på første forsøk.
Det er flyging. Beviser bare prinsipper.
Jeg tror vinkelen er for krapp.
Platen bør være horisontal,
for oppdriften går den veien.
Den må være horisontal.
Trenger bare litt mer vind inn, prøve å få den plan.
Der. Jeg føler at det løftes.
-Jeg kan kjenne spenningen i tråden. -Ja!
Kort, men det fløy.
-Det fungerte på en måte. -Ja. Vi fikk oppdrift.
Landingen er det vanskelige. Vi må jobbe med det.
Det er rette veien opp. Har sett det verre.
Dette virker som et selvmordsoppdrag.
-Det vil fungere. -Jeg bare...
Teorien er bevist.
Greit. Det var det. Siste biten av rekkverket.
Bra. Men jeg tror vi har nok.
Narrer vi oss selv når vi lager et gyrokopter?
Jeg føler at vi kan ha vært på øya for lenge.
-Det kan gjøres. -Men du husker flåten.
Det gikk skikkelig dårlig.
Men dette, å fly, det er svaret.
Tror du motoren fra go-karten er sterk nok?
Jepp. Ok.
Det er forholdet mellom kraft og vekt.
Vi har ikke så mye kraft fra motoren,
men maskinen vil være lett.
Du innser at dette ikke er sterkt nok til å bære oss begge.
Du vil sikkert være den som flyr,
for du har flysertifikat.
Det gir mening.
Så vi skal fly denne fra øya.
Jeg vet det høres sprøtt ut, men Richard mener han kan bygge et gyrokopter.
Problemet er bare at det bare er plass til én.
Så hvis jeg aldri vender tilbake og dere finner denne videoen,
vit at Richard aldri vendte tilbake til øya for å redde meg.
Vil du løfte det? La oss se hvor tungt det er.
Jepp.
-Ikke dårlig. -Slett ikke ille.
Ja, det er lett og sterkt.
Det er noen deler som mangler.
Vi trenger en rotor.
Og rotorene er det viktigste. Du vet det.
Ja, det er avgjørende.
Dette kommer til å bli...
Det er en vinge, ikke sant?
Du må tenke på det slik: Formen generer oppdrift.
Vi må se til at bølgeblikket er slått ut.
Det vil påvirke effektiviteten hvor godt formet den er,
men det er ikke det at det ikke fungerer.
Ser det ut som en flyvinge?
Jepp. Langt rundt.
Lavt trykk oppå, høyt trykk under,
det vil løfte den når den går gjennom lufta.
Ja. Så lenge vi bare bruker denne langs metallet
og slår det til den formen.
Det vil bare ta lang tid.
Dette er et eventyr.
Du har allerede sagt at dere var tom for bensin.
Ikke lyv, señor Belleci.
Vent litt. Ja, vi var tom for drivstoff.
Men vi lagde heimert, og det er etanol i det.
Etanol kan i teorien drive motorer.
Om dere ikke tror meg, sjekk Richards mobil.
Han filmet det hele til det tåpelige øyshowet sitt.
Dette er en mulighet. La oss gjøre mest mulig ut av den.
-Ja. Vent. -Trenger du hjelp? Jeg gikk på filmskole.
Jeg vet at du gikk på filmskole.
Ja. Sett i gang.
Tre, to, én.
Hallo, og velkommen til Hammondland TV. Lik og del.
I dag skal vi lære hvordan man lager etanol på en øde...
Du beveger på kameraet...
-Dette er Tory. -Hei.
-Som er min venn som... -Jeg skal hjelpe Richard i dag.
Greit.
Man trenger tre ting.
Frukt, vann og mye tid.
Vet ikke hva du kan gjøre for tid.
Mos frukten, og det fjerde du trenger,
som jeg ikke får si, Tory sier dere vil kjede dere...
-Skal vi legge det i vann? -Kjeder seerne seg?
Så forsegler vi denne tønnen
og lar den naturlige gjæren...
Gjæren vil så spise og nære seg av det som kommer ut av frukten,
og den vil produsere karbondioksid og etanol.
-Her er en vi laget tidligere. -Nå begynner du å få det til.
Ikke vær nedlatende.
Dette er det sentrale i prosessen.
Vann koker ved 100 grader, etanol ved 78 grader,
så vi skal øke temperaturen til et sted mellom de to.
Etanolen vil gå som damp gjennom denne slangen,
og vi vikler den rundt denne stokken. Det er en kondensator.
Vi heller kaldt vann på slangen,
og det vil kondensere etanolen raskere.
-Hold den. Ha den nær. -Klarer ikke. Den er tung.
Ingen vil bruke livet til å se vann bli helt...
Det ender opp i denne pannen. Etanol laget på øde øy.
Og dette er øyeblikket dere alle har ventet på.
Ild.
Gå nær.
Jeg går ikke nær. Jeg blåser av meg hodet!
Etanol.
Det fungerer.
Si noe.
-Den brenner. -Si: "Abonner på kanalen min!"
-Abonner på kanalen min. -Ja.
-Lik og del. -Hammondland.
Hammondland TV. Med ild.
Gjør slik. Hold den opp. La oss ta en titt.
Hvordan fant du ut denne lengden? Gjettet du bare?
-Sannheten? -Ja.
Ja.
Jeg vet ikke.
Man har sikkert en utrolig kompleks aerodynamisk lignelse,
men jeg har gått for proporsjonene man ville vente å se
på et flygende fartøy med rotor, og det er omtrent sånn.
Kanskje du har rett.
En lengre vinge betyr mer vinge, mer oppdrift.
Det er lengden på vingen, pluss korden, det er den delen.
-Men vi må også tenke på vekten. -Ja.
Blir disse tingene for tunge, kommer vi ikke opp fra bakken.
Og ren treghet. Man må få dem i gang.
Bare vinden beveger den. For lang, og den går ikke rundt.
Så jeg gjettet.
-Vi må bare teste den. -Ja.
Kan jeg forslå at vi ikke fester motoren til den først?
Mindre sannsynlig at vi dør.
-Vi kan dra den. -Nettopp.
-Vi trekker den bak den lille bilen. -Tryggere.
Vi ser om den skaper nok oppdrift til at den letter.
-Er du klar? -Ja.
-Om dette går... -Jeg vet det!
150 kilometer, det er ingen spøk.
-Over havet, alene. -Jeg og fuglene.
Hva kan gå galt?
-Er du redd? -Nei.
Ja.
Og så kom sannhetens øyeblikk. Det var på tide med en prøvetur.
Hadde vi bygget en flymaskin
eller bare en måte å skade Richard Hammond på?
En veldig god idé å dytte den og spare drivstoff.
Jeg forstår det, men det er tungt.
Du vet hvor lang tid det tok å lage etanolen.
-Vil ikke kaste den bort! -Jeg forstår det.
La oss håpe dette fungerer.
Vitenskapen er bra.
En forbrenningsmotor som går på bensin, bør gå på etanol.
-Ja. -Den vil det. Kanskje.
Ok.
Bare én flaske?
-Bare til denne testen. -Ok.
Klar?
Kom igjen!
Den fungerer.
Det er gode nyheter. Flott. Spar på det.
-Ok. -Ja.
-Så vi har drivstoff. -Ja.
Så hvis vi får nok fart,
vil vingen begynne å snurre
bare fordi vinden dreier den,
så vil den bli det man i helikopterverdenen kaller en plate.
Normalt ville helikopteret ha motoren.
Men motoren ville drive bladene,
det er der oppdriften kommer fra. Nå skal du trekke den.
Jeg bruker denne kontrollen og trekker tilbake.
Den tar hele platen, alt det, tilbake slik,
så vinden går gjennom og spinner den opp,
og når jeg jevner den, bør den...
-Få oppdrift. -Ja.
Husk, oppdriften skapes av at vinden dreier denne,
så du er motoren.
-Så jeg må gi bånn gass. -Ja.
Bør vi ha et sikkerhetsord? Om du føler deg utrygg?
Ja, hvis jeg sier...
-Stopp. -Ok.
Ja. Hvis du begynner å spinne...
Da blir det lett å få den i gang.
Ok.
-Vi skal klare det. -Lykke til.
Ja, dette er spennende!
Vi er Wright-brødrene, men vi ser bedre ut.
Avventer.
-Er du klar? -Ja.
Da setter vi i gang.
Dette er bra. Den går rundt.
Vingen går rundt. Den går fortere.
Ja, du ser bra ut!
Fortere! Den går rundt.
Dette er så fort jeg går.
-Det blir lettere. -Kom igjen, Richard.
-Det blir lettere. -Du kan klare det!
-Jeg kan føle at det begynner å lette. -Hva?
Det vil lette.
Det letter!
Vent litt, jeg går opp!
Herregud, det fungerer!
Ja!
Rotoren får det til å lette!
Det fungerer!
Det letter! Det flyr!
Det er ikke lett å fly, men det flyr!
Pass opp, krabber!
Vent litt.
Det er som å tape en slåsskamp med en full hest, men det vil fungere.
Å ja! Ja!
-Det fungerte! -Gjør det?
Du gikk opp i lufta!
Gjorde jeg? Så du meg?
Du fløy!
Jeg fløy. Det føltes utrolig!
Utrolig!
Jeg syntes dette var din mest vanvittige idé.
Allikevel...
Ja, så når jeg tenker på det,
motoren i den go-karten har allerede fått det opp i lufta,
det var der drivet kom fra,
-så vi vet den klarer det. -Den har nok kraft.
Så vi må bygge en rekvisitt og få den motoren i gyrokopteret.
-Dette er billetten vår bort fra øya! -Dette er billetten vekk,
og ikke bare en billett, men en kul og stilig en.
-Jeg vil selge masse bøker om det. -Si farvel til denne øya.
Det er sånn man drar med stil.
Hva var det du sa? Skal du selge en bok?
Folk vil vite det fordi vi gjorde noe kult for å forlate øya.
Vi bygde ikke bare en...
Skal begynne å jobbe med motoren.
Kan du taue meg tilbake til verkstedet?
Kan du ikke fly tilbake?
Som sjefs-testpilot var jeg glad for at rotoren fungerte.
Vi flyttet go-kart-motoren til gyrokopteret,
så vi var klare til å fly for egen maskin.
Er dere ikke imponert over noe av dette?
Dere kan jo prøve å bygge et gyrokopter på en øde øy!
-Er du sikker på dette? -Helt sikker.
Den bør være sikker å fly. Propellen vil skyve meg.
Når platen spinner, tar jeg av.
Joysticken kontrollerer vinkelen på platen.
Det er du som skal fly det.
-Ja. -Det gjør meg nervøs.
Jeg skal bare teste det, en liten tur for å få en føling med det.
-Har du vært på toalettet? -Ja.
Bensin? Ja. Hjelm? Ja.
Setebelte? Ja.
Enorme baller.
-To "ja". -Sånn.
-Ok, lykke til. -Takk.
Håper å se deg på bakken helskinnet.
-Trekk unna mens jeg stiger til himmels! -Greit.
-Vi ses på bakken. -Ja.
-Helskinnet. -Ja.
-Du klarer dette, Richard. -Ja!
Jeg vet ikke om jeg klarer dette. La oss prøve.
Å ja! Jeg skal fly!
Herregud!
Det fungerer virkelig!
Det fungerer!
Dette er glimrende!
Det er som et helikopter, men ikke.
Det kan svinge.
Han er veldig flink til det.
Du må prøve dette.
Innkommende!
Vær forsiktig. Gå høyere!
-Nei. -Dukk!
Ja! Lykke til, Richard!
Dette kan virkelig være vår billett til frihet.
Ikke glem å komme og hente meg!
Drivstoff! Det høres ikke bra ut.
Jeg skal lande!
Tory! Pass opp!
-Det fungerte! -Så du det?
Ja. Ja!
Vent litt, jeg må ordne denne.
-Du klarte det! -Jeg fløy!
-Du fløy! -Det fungerte faktisk!
Herregud!
-Det fungerte! -Det var helt utrolig!
-Og du krasjet ikke! -Nei! Så du meg?
Jeg har aldri gjort noe sånt før.
Det er det kuleste jeg har gjort!
-Trodde du skulle forlate meg. -Ville aldri gjøre det.
Du bare tok av, og jeg så deg ikke lenger.
Utrolig at det fungerer! Vi skal komme oss vekk fra øya.
Bare ett problem.
Hva da?
Hva da? Det fungerte.
-Det fungerer. -Ja.
Denne greia...
...sluker drivstoff.
Den har slukt alt, all etanolen vi har laget.
-Er vi tomme? -Ja. Det er utelukket
at denne maskinen kan frakte nok drivstoff for 15 kilometer.
Jeg ville måtte ha titalls liter.
-For tungt. -Hva om vi gjorde det lettere?
Hva om du ikke fløy det i vill fart?
Litt saktere for å konservere drivstoff.
Nei, husk at motoren bare driver propellen,
så mer effektivt blir det ikke.
Tilbake til tegnebrettet.
Ok, det positive
er at vi får enda en ingeniørutfordring,
du vet at du elsker det, og vi har det beste leketøyet.
Om vi står fast her et år til,
kommer jeg til å bli så flink til å fly en slik når det er omme.
Bare små flyturer. Så jeg skal gå og legge meg,
sove av meg begeistringen, prøve igjen i morgen
når vi har laget litt mer etanol. Det er helt rått!
Jeg var så forventningsfull.
Hørte du hvor lavt motoren gikk mens jeg svingte?
For du spinner opp platen,
hvis du tror den faller,
så mer luft går gjennom platen, og den genererer mer...
Tory vet ikke når han skal gi seg.
Hva gjør du?
Jeg fikk en idé.
Det var en fortelling for lenge siden om en fyr som tok værballonger,
fylte dem med helium, festet dem til en hagestol og faktisk fløy.
Kom opp til kanskje 15 000 fot.
-Det var en myte. -Den ble bekreftet.
Kanskje det er slik vi kommer vekk.
Kanskje vi skal prøve å gjøre det samme.
Så vi trenger en masse ballonger.
Husker du da vi fant containerne, og vi fant disse?
Jeg forstår, men de må være veldig sterke.
JONNY'S JONNIES EKSTRA TYNN
De er designet for å ikke sprekke, det er jobben deres.
Godt poeng, men vent, hvor skal vi skaffe helium?
Helium er utelukket, men vi kan lage hydrogen.
Det er lettere. Må bare spalte vannmolekyler.
Jeg skal kvesse meiselen.
Her, ta disse.
Vi har en jobb å gjøre.
Husker du jeg lagde sveiseutstyr med batteriene?
Nå skal vi bruke dem til lage hydrogen.
Vann er H2O.
Det er to hydrogen og én oksygen.
Vi skal spalte "H" fra "O".
-Vi må bare bruke sjokk. -Vil det fungere?
Vet ikke. Vitenskapen stemmer.
Ok. Jeg har ledningene.
Hvis du trenger meg, bare si ifra.
-Kan du hente litt vann? -Hvor finner jeg vann?
Jeg vet ikke. Hvor finner vi vann?
Bare fyll denne.
Det er H2O.
Saltvann er veldig ledende, ikke sant?
Vi trenger elektrolytter i vannet.
-Er det stengene? -Ja.
Når jeg tar de to sveisestengene sammen, skapes en bue,
den vil spalte vannmolekylene,
og det vil skape hydrogen. Og vi fanger den i denne slangen.
Ser vi bobler, er det hydrogen,
og det skal vi bruke til å fylle ballongene.
Men du spalter vannmolekyler.
-Ja. -Ikke atomer.
Nei, ikke atomer. Det hadde vært veldig ille.
Skal du spalte atomer, går jeg lenger tilbake.
Vi ville dø. Er du klar?
-Vi gjør det. -Kan jeg gjøre noe?
Hva du enn gjør, ikke se på buen.
Jeg vet du liker skinnende ting. La være. Du blir blind.
-Men jeg vil se hva som skjer. -Ikke se på den. Se på den.
Hvorfor er det jeg må se på ved siden av det som blinder meg?
Godt poeng.
-Klar? -Ikke egentlig.
Da setter vi i gang.
Dette er veldig Frankensteins monster.
Jeg så på lyset.
Ikke se på lyset, hold deg unna lyset.
-Det er bobler. -Fungerer det?
Du verden. Den lever!
Den er i live!
Du, min venn, lager hydrogen.
Det fungerer!
Det er smarte ting som skjer.
Hent en ballong. Se om den svever.
Ja, jeg er spent. Jeg trenger en av dem.
-Har en ballong. -Fyll den.
Det er bra.
-Blir den fylt? -Du fyller ballongen min.
Det er hydrogen der inne.
Greit.
-La oss se om den svever. -Aldri vært flink til ballongknuter.
Jeg hadde aldri barneselskap.
-Ikke slipp ut hydrogenet. -Nei. Jeg...
Trenger du hjelp?
Den sprakk.
På lang sikt kan det bli en katastrofe.
La oss prøve på nytt.
Jeg kan ikke fortsette i all evighet.
Du har det alltid travelt.
Vent.
Jeg mener å huske at de brukte hydrogen i ballonger ganske ofte,
men nå gjør de det ikke så mye. Hva kan grunnen til det være?
Hallo!
Ja!
-Nå ballongknuten. -Trenger du hjelp til den?
Nå gjør du det verre.
-Greit. -Å ja.
-La oss late som om... -Ok.
...dette er den faktiske hendelsen.
Er alt riktig utført, bør denne sveve.
Ok.
Å ja!
-Opp og av gårde til frihet! -Dette er så bra.
-Vi trenger mer enn én av dem. -Vi trenger tusenvis.
Vi industrialiserer hydrogenproduksjon.
Hvis vi skal løfte oss begge,
må vi fylle mange ballonger.
-Og jeg mener mange. -Vi er nødt til å eksperimentere litt.
Ikke for å skryte, men vi laget hydrogen.
Og så laget vi mye mer.
Tory zappet vannet,
jeg fylte alle ballongene vi fikk tak i.
Hvor mange var det?
Tory tok seg av matematikken.
Det er O2.
Greit, Stephen Hawking, hva gjør du?
Bra du er her. Jeg har regnet på det, og det viser seg
at hver av ballongene vil løfte 7,5 gram.
Din vekt er rundt 75 kilo. Min er rundt 85 kilo.
Vi skal bruke skroget fra gyrokopteret.
Det aluminium, det er lett.
Det gir oss rundt 235 kilo.
-Så det er oss, pluss skroget? -Ja.
Det gir oss hele
31 333 ballonger.
Det er mange ballonger.
Hvis vi går for høyt, kan vi sprekke noen ballonger,
og det vil få oss nærmere bakken,
men jeg tror at før vi flyr,
bør vi sende Clarkson opp for å sikre at det er trygt.
Ja, han gjør det.
Vi skal komme vekk fra øya med hydrogen.
Forhåpentligvis trenger jeg ikke å lage en ny melding.
Jeg vet jeg har sagt det mange ganger før, men denne gangen skal vi flykte,
men klarer vi det ikke, håper jeg dere finner denne meldingen,
og det som er igjen av liket mitt.
Hva har du gjort med gyrokopteret?
Jeg har vært genial.
Jeg har strippet det. Dette er skjelettet.
Dette er det letteste vi kan lage, siden det er laget av aluminium.
Jeg har strippet alt vi ikke trenger.
Og jeg har lagt til... Ja.
Vi trengte en måte å avgjøre retningen på.
Hjelp meg å få på dette kjedet. Det driver denne viften,
som i sin tur kan styres av passasjeren bak.
Så flott.
Så når vi vender den vestover, går vi øst til vår redning.
Håper det er sterkt nok til å overvinne vindene.
Det er det. Det løfter oss ikke.
Det er retningsbestemt. Og det gir oss kontroll.
-Er dette et bøttesete? -Ja. Bokstavelig talt.
Og dette er de letteste setene jeg kunne lage,
for alt vi føyer til, innebærer flere ballonger.
Flere ballonger.
Vi bør nok lage setebelter til disse.
Hvis det krasjer, tror du det hjelper å være festet?
Jeg vil bare sørge for at jeg er festet skikkelig.
-Jeg tror vi skal prøve. -Ok. Ja.
Og jeg tråkker slik, driver viften,
-så kan du styre den. -Ja, dette er...
-Du, Richard? -Hva er det?
-Det er vel et problem? -Et stort problem.
Det handler om å være lett, bare se hvor lett det er.
-Skal vi løfte det? -Ja, se om vi kan.
Det er da ikke ille, hva?
Nei, det er ganske lett.
Hva var målet? Syttifem kilo? Tror ikke det er det.
"Bra jobbet, Richard, at du bygde flyskroget."
Jeg er ganske stolt.
Det ser helt klart utrolig ut.
Frihetsmaskinen.
Det er som fra Mary Poppins.
-Du kjenner den filmen? -Ja, fyren som ikke kunne snakke engelsk.
Jeg tror du er enig i at det er ganske lett.
Ja, men vi trenger ikke disse hjulene.
Vi trenger dem ikke til å lande lenger.
-Det er ikke et gyrokopter. -Men vi skal lande.
Jo, men det er ekstra vekt.
Vi lander neppe på en rullebane. Ta dem av.
-Det må være så lett som mulig. -Jepp.
-La oss hente noen ballonger. -Ok. Mange.
Kapteinens logg... Har ikke noe å si hvilket nummer det er,
for dette er den siste. Det var det.
Jeg trodde ikke denne dagen skulle komme.
Vi drar, så det er farvel, Hammondland,
farvel, vakre trehus,
farvel, høna Monster,
farvel, mitt eget kongedømme.
Greit, la oss se om den løftes.
Clarkson, det er en tapper ting du gjør for oss.
Dette kan bety frihet.
Jepp. Det kan det.
Han er sikker.
Du kan føle at den vil lette.
Vi tar bare av ballasten.
Og ser hvordan det går.
Den løftes.
Løftes den?
Ja.
Den løftes!
Ja, der har vi det. Jeg kan føle det.
Vi kommer oss vekk fra øya.
Vent. Vil du ha på en sandsekk til?
Ja, vi trenger én til her.
Legg den der.
Jeg er litt trist for at vi drar nå. Bare litt.
En ganske spennende måte å dra på, hva?
Ok, det er neste strand.
Hva er det?
Hindenburg! Det er derfor folk ikke bruker hydrogen lenger.
Ja, veldig brannfarlig, men vår eneste mulighet.
Lager ikke ballonger statisk elektrisitet?
Alle enheter...
Dette er Charlie Oscar Kilo...
Og det var da dere dukket opp. Jeg var så glad for å se dem.
Synet av andre mennesker som kom for å redde oss.
Visste ikke hva jeg skulle si.
Så innså vi at de var ganske sinte.
Eksplosjonen så ut til å gjøre dem nervøse.
Hvem trodde de at de arresterte?
Verdens mest rufsete narkobaroner?
Forstår du hvorfor du er her?
Hvorfor vi har stilt alle spørsmålene?
Dere tror ikke at vi er narkobaroner?
Vi har finkjemmet øya.
Vi finner ham ikke.
Hvor er den tredje skipbrudne?
Hva har dere gjort med ham?
Hva har vi gjort med hvem?
Det var bare Tory og meg på øya.
Det gir ikke mening.
Hvis det ikke er noen andre på øya,
hvorfor forsvinner et seil
som så dukker opp igjen på et helt annet sted?
Ok. Dere tok meg.
Jeg innrømmer det.
Det var meg.
Jeg gjorde det.
Han gjorde hva?
Det var en spøk.
Vi hadde nettopp gått på grunn. Jeg ville ikke ut på vannet igjen,
særlig ikke i Belleci-båten. Jeg gjemte det.
Trodde ikke han ville frike ut.
Så du mener det ikke var noen andre på øya,
men allikevel bygde du menneskefellene?
Ja.
Men det var litt gøy.
Og vi fanget en høne.
Og to kalkuner.
Det er litt frekt. Kan jeg gå nå?
Nei.
Fortell meg om mannen dere kaller Clarkson.
Han gjorde alt sammen med dere.
Clarkson?
Ja, han gjorde vel det. Velsigne ham.
Han overlevde forliset med oss.
Se på deg. Gammel, læraktig, avskallende og ute av form.
Han var der under løpet!
Kom igjen, skruetanks!
Den trebilen var glimrende!
Å ja. Han testet hengekøyene.
Han var gallionsfiguren på dampbåten.
Tory, jeg synker.
Det var en ganske storslått konstruksjon.
Fjerde-juli-festen, det var Clarksons idé.
Jeg kommer til å dø!
Da vi gikk til krig...
Skyt!
...var vi allierte.
Du har tatt Clarkson!
Han så meg fly gyrokopteret.
Innkommende!
Utrolig at vi fikk det opp i lufta!
Det er en tapper ting du gjør for oss.
Han testet ballong-luftskipet da det eksploderte.
Nettopp.
Med dine egne ord, dere sprengte Clarkson!
Jepp!
Du innrømmer det.
Du innrømmer at dere drepte den tredje skipbrudne kalt Clarkson?
Hva?
Hvorfor? Mistet du tålmodigheten med ham?
-Ikke mer enn vanlig. -Var du lei av ideene hans?
-Ja, men det er ikke slik. -Men du sprengte ham.
-Vi banket innmaten ut av ham. -Jeg blir kvalm av deg.
Hvorfor så sure? Vi sprengte en sekk og en fotball med ansikt på.
Hva for noe?
Et fotballansikt?
Er Clarkson bare en dukke?
Helt klart.
I dette tilfellet var han det bokstavelig talt.
Dere er gale.
De fant ingenting.
Få den.
Er alt sant?
Señor Hammond.
Labresultatene bekrefter historien din.
Det ble ikke funnet DNA i eksplosjonen,
bare noen biter fra en gammel fotball.
Så det viser seg at vi ikke har noen grunn til å holde på deg,
og du kan gå.
Men husk dette, Mr. Hammond,
vi vil følge med på deg.
Det har vært hyggelig å prate.
Godt å bevise at ikke noe galt har blitt gjort.
Hvor får man seg en drink her?
Takk. Tusen takk.
Kompis!
Hvordan kunne du?
Jeg ble revet med.
-Jeg trenger en drink. -Ja. Du trenger en drink.
Vi trenger en ferie.
Tekst: Marius Theil
Kreativ leder Heidi Rabbevåg