EN NETFLIX-SERIE
Mmh.
Hvad?
Ikke noget.
Jeg må godt stå her.
Ja.
Jeg må stå, hvor jeg vil.
Tog du lige et billede af mig?
Du der.
Tog du et billede af mig?
Det er et overgreb.
At fotografere mig uden min tilladelse er et overgreb.
Forstår du det?
Giv mig den.
Giv mig din telefon.
Giv mig den.
Jeg har rettigheder.
Jeg sletter det.
Jeg sletter dit overgreb. Forstår du det?
Okay?
Du invaderer mit personlige rum,
og jeg sletter dit overgreb, okay?
Apport.
Hvad?
Det mener du ikke.
Mener du det?
-Filmer du mig? -Nej.
Hvad er det her så?
-Er det ikke at filme? -Det er Facebook Live.
-Hvad… -Du er live på Facebook lige nu.
Jeg har dig også.
-Også mig. -Også mig.
Næste stop er Norbridge, hvis nogen vil vide det.
Nogen, der ser med.
Og hvis der er politi, ville det være skønt.
Næste stop er Norbridge. Dørene åbnes i højre side.
Pas på hullet, når du forlader toget.
Toget her kører vestpå mod Mayfield.
Southbridge har ingen trinfri adgang.
Hvad laver du? Jeg gjorde ikke noget.
-Undskyld. -Det her er dumt.
-Hej. Er du okay nu? -Ja, fint. Hør her, tak skal du have.
Det var ikke noget særligt. Bare en fjollet mand.
-Men det var godt tænkt med din telefon. -Tak.
Og at alle deltog. Det var fedt.
-Ja, egentlig. -Fantastisk.
-Jeg var tilfreds. -Det forstår jeg.
Jeg har faktisk slet ikke Facebook på min telefon. Eller meget andet.
Min søster gav mig den. Jeg forstår ikke alle de funktioner.
Så det var bluff?
Det kan man godt sige.
Bluff?
Jeg har Facebook på min computer,
men det er ikke sådan en, man slæber rundt på.
Wow, du har nosser.
"Nosser". Det er et sært kompliment mellem kvinder.
Må jeg interviewe dig?
Ja, undskyld. Mærkeligt.
Jeg er journalist. Folk bør høre om det.
-Folk? -Den har alt.
Giftig maskulinitet, stærke kvinder…
Lad mig interviewe dig. Dig og mig, med fokus på kvinder.
-Ikke et interview, beklager. -Hvorfor ikke?
Jeg er ikke interessant nok.
Jeg er erfaren. Jeg får altid folk til at snakke.
Det lyder forfærdeligt.
Hvis du ombestemmer dig…
Jeg er bare en hjemmeperson. Almindelig. Hov, du gav mig to.
Ja, skriv dit nummer bag på det der.
Jeg er ikke tryg ved et interview.
-Tænk over det? -Nej, det tror jeg ikke.
-Hvad hedder du? -Janice.
Janice…
Fife.
Janice Fife. Tænk over det.
Et interview.
-Men jeg skifter ikke mening. -Det håber jeg.
Nå, men tak endnu engang.
-Farvel så. -Farvel Janice.
Hvad med kaffe?
Kaffe?
-Vi kunne mødes til en kop kaffe, snakke. -Hvorfor?
-Kan du lide kaffe? -Ja.
Også mig. Jeg ringer.
UNDERSØGENDE JOURNALIST
-Hej. -Hej Harry.
FANGE
Senator Kreiner, jeg forklarer det en gang til.
Indsatte på dødsgangen må ikke have fysisk kontakt.
De skal forblive i håndjern, når de ikke er i cellen,
også i dette besøgslokale.
Jeg ved, hvad jeg laver.
Dillon derhenne dræbte 15 kvinder.
Alle tog frivilligt hjem til ham.
De vidste vel også, hvad de lavede.
-Fjorten. -Femten.
Edith Johnson døde tre måneder senere.
Af kvæstelser.
Af en infektion fra hospitalet,
hvor hun blev behandlet for sine kvæstelser.
Hun tæller ikke som et drab. Jeg har en samvittighed.
Panikknap.
Brug den, hvis de så meget som rejser sig.
Jeg er lige uden for døren.
Vi er ikke dyr.
-Han spiste sin mors fødder. -Da hun var død.
Lige uden for døren.
Du er i sikkerhed.
Okay.
Godt.
-Hr. Grieff. -Hr. Kreiner.
Hvor skal jeg begynde?
Normalt har folk spørgsmål, forståeligt nok.
Fængselsinspektøren sagde, at din dom ikke ankes?
På min anmodning, ja.
-Hvorfor? -Fordi jeg er skyldig.
Og straffen virker afmålt.
-Vil du gerne henrettes? -Selvfølgelig ikke.
Jamen hvorfor vil du så ikke…
Jeg vil ikke henrettes, hr. Kreiner.
Og min kone ville ikke myrdes.
Afmålt.
Det er svært for mig at tage notater, som du kan se,
men Dillon her har nærmest fotografisk hukommelse.
Han er min optager. Må han lytte med?
-Inspektøren forklarede det. -Godt.
Vær klar over, at han husker alt, du siger.
I resten af mit liv.
Hvilket ikke siger så meget på dødsgangen.
Det er fint.
Godt. Nu vil jeg høre alt med dine egne ord.
Tal til mig, som om jeg intet ved om din sag.
Okay. Jeg hedder Claude Kreiner.
Jeg er senator fra Arizona. Gift, to børn.
Der er ikke meget mere at sige.
Du blev anklaget for seksuelt overgreb på to kvinder for 30 år siden som studerende.
Angela Klein og Margaret Becker.
En anden kvinde, Selina Cadiz, var måske også et offer,
men hun var tilbageholdende med at tale om sin oplevelse.
Jeg blev anklaget tre årtier efter, at det skulle være sket,
og jeg blev frikendt.
-Det er ikke derfor, jeg er her. -Var du uskyldig?
Der er ikke et gram af sandhed i det.
En af de kvinder, du nævnte, arbejder nu på mit kontor.
Selina Cadiz, der ikke anklagede dig.
Hun anklagede mig ikke, fordi det hele var det pure opspind.
Hvorfor skulle Selina arbejde sammen med en voldtægtsforbryder?
Hvorfor takkede skuespillerinderne Harvey?
Jeg vil ikke diskutere noget, der ikke skete for 30 år siden.
Nej. Vi skal diskutere noget, der skete for nylig.
Noget, jeg går ud fra, der undrer dig på en eller anden måde.
-Ja. -Ja, okay.
Så fortæl.
Okay.
Det kommer her.
Det her vil virke trivielt, men det giver ingen mening.
De sidste tre måneder er et beløb gået ind på min bankkonto
med ujævne mellemrum fra en ukendt kilde.
Beløbet er det samme hver gang.
-Hvor meget? -253,55 dollars.
Aldrig mere, aldrig mindre.
Er der et mønster?
Først overså jeg det, men ja.
Hvad er det?
Det er hver gang, jeg har sex med min kone.
-Hvor tit, senator Kreiner? -Gennemsnitligt.
Måske en gang om ugen. Det er ligegyldigt.
Jeg får et af de beløb, hver gang min kone og jeg har sex.
Hvor hurtigt? Jeg taler om betalingerne.
Et par dage.
Er intervallet konstant?
Ikke helt. Det er normalt to til tre dage.
Får du mere udbetalt for usædvanlige handlinger?
-Nej. -Måske bør du prøve lidt ting.
-Dillon… -Undskyld.
Du godeste…
Har du noget?
Jeg hører, at du er hurtig. Har du en teori?
Nej, ikke en teori.
Men et meget åbenlyst gæt.
Åbenlyst?
Fængselsinspektøren må have fortalt,
at jeg kun tager sager, der lever op til visse kriterier.
Beklager, at du er rejst forgæves.
Keith følger dig ud.
Hvad gjorde jeg galt?
Hvad du gjorde galt?
For 30 år siden voldtog du mindst en af de kvinder.
Hvad fanden taler du om? Hvad mener du?
253,55 dollars.
Tak, fordi du kom.
Jeg forstår ikke.
Selina Cadiz, hvad laver hun på senatorens kontor?
Mange ting.
Betaler hun regninger?
-Ja da. -Det tænkte jeg nok.
Jeg forstår ikke.
Tænk over det.
Hver gang han knalder med sin kone,
253,55 dollars.
Du skal bare tænke over det.
Men det giver ingen mening.
Alt giver mening, hvis man tænker længe nok.
Tro på det.
DØDSGANGEN
-Farvel. -Farvel.
-Mange tak. -Hej hej.
-Godt at se dig. -Godt at se dig igen.
-God dag. Hej. -William siger, han stadig er ateist.
-Stadig ateist. -Gud elsker ateister.
-Hvorfor? -Elsker at forskrække dem.
-Se deres små ansigter. -Vi ses.
-Hej hej. -Tak.
Hej hej.
-Du ser godt ud. Godt at se dig. -Hav det godt.
-Hav en god dag. -Tak.
Godt at se dig.
Tak, fordi du kom. Hej hej.
Koret mangler nok to på onsdag.
-Forkølelse eller permanent? -Bare forkølelse. Vær ikke så ond.
Gennemsnitsalderen er 72. Man ved aldrig.
Dystert. Du er en dyster person.
-Jeg er præst. -Du er en dyster præst.
Det kan jeg lide. Den Dystre Præst. Ja tak.
Det passer.
Præst, kan du skjule min porno? Jeg mener, min usb-nøgle.
Er der porno på den, Ed? Bare et vildt gæt.
Min mor kommer. Hun gennemsøger mine ting.
Du er 36.
Bare et øjeblik. Hun er meget streng.
Også Gud.
-Men porno er ikke en synd. -Jo, en slags.
-Det nævnes ikke ved navn. Jeg kigger kun. -Du ordkløver.
Hvis du læser Biblen, er Gud ikke så nuanceret.
Hun gennemsøger alt undtagen dig. Vær nu sød.
Jeg lover ikke, at den ikke ryger væk.
-Kig ikke på det. -Bare rolig.
Edgar!
-Er alt i orden for tiden? -Ja.
Alt er okay nu.
Jeg er kirketjener nu.
-Ja, for pokker. -Ja.
Kom ind.
Hilda.
Præst. Undskyld, jeg ledte efter ham her.
-Mor. -Jamen han er her.
Jeg må smutte, undskyld.
-Er du færdig for i dag? -For hele ugen, faktisk.
-Jeg elsker at være præst. Så hurtigt. -Går du?
Jeg skal hente min søns tutor.
Det er stadig min tur, for jeg er stadig mig.
Ingen må dø eller blive gift. Vi ses på onsdag.
Han gør det godt, Edgar.
Det ved jeg. Han har virkelig forandret sig.
-Du bør være stolt af ham. -Jeg er meget stolt.
Godt.
Hvor er det?
Edgar, hvor er det?
Jeg så dig tage noget ud af computeren.
Sådan et stik ligesom sidst.
Giv mig det. Jeg skal have det.
Jeg…
Jeg har ikke noget.
Jeg finder det altid.
Jeg finder altid dine billeder og film, ikke sandt, Edgar?
Så må jeg jo bare blive ved, indtil jeg finder dem. Ikke sandt?
-Jeg har ikke noget. -Lyv ikke for mig!
Lyv ikke for mig.
Det er for din egen skyld. Det ved du godt.
Det er syndigt.
Syndigt.
Var det det sædvanlige? Edgar! Fortæl mig det!
Okay.
Jeg har tænkt mig om. Stadig intet.
Hvornår begyndte Selina Cadiz at arbejde for Kreiner?
For to år, 12 uger og seks dage siden.
Lad os forestille os, at fru Kreiner
for cirka tre måneder siden
har en privat samtale med Selina
og indser i løbet af samtalen,
at hendes mand faktisk var voldtægtsmand.
Hvordan påvirker det hende?
Negativt?
Hvad ville du sige til at opdage, at du havde sex med en voldtægtsforbryder?
-Tja… -Og du var en normal person.
Hvad ville du gøre?
Jeg ville vel betale det røvhul 253 $, hver gang vi knaldede.
Nej, det giver ingen mening.
Du bør overveje en slags terapi.
Tænk over det.
Inspektør.
Du kunne ikke lide senatoren.
Jo, det kunne jeg.
Men hans sag opfyldte ikke mine krav.
Nej, sikkert ikke.
Jeg undrede mig over, hvorfor du lukkede ham ind.
Og så huskede jeg…
Er han ikke meget aktiv modstander af dødsstraf?
Du har brug for venner, Jefferson.
Jeg fik ikke en.
-Det ved jeg. -Der er også noget andet.
Det er der vel, på denne tid af døgnet.
En journalist vil interviewe dig.
Åh nej. Nej.
Nej.
Jeg har tilstået. Jeg har accepteret min straf.
Jeg har intet at sige.
Jeg er en kedelig morder.
Ikke om din sag.
Om de andre. Dem, folk kommer med.
Hvordan fandt de ud af det?
Hun er journalist. Hun er vel dygtig.
UNDERSØGENDE JOURNALIST
Ikke interesseret.
Tal med hende. Charmer hende.
Hun skriver den uanset hvad.
Gør dog et godt indtryk.
Aha.
Du vil gøre mig sympatisk.
-Måske hjælper det. -Med hvad?
Har jeg bedt om hjælp?
Henret mig bare.
Det får du din løn for.
Du tager fejl.
Du er ikke en kedelig morder.
Flot slips, i øvrigt. Jeg savner slips.
Jeg har kendt hundredvis af mordere, alle slags.
Jeg kan stadig ikke forstå, hvordan en fyr som dig er endt her.
Alle kan ende her.
Hvem som helst.
Det burde du vide.
Alle er mordere. Man skal bare møde den rette person.
Hvordan klarer Ben sig?
-Han er meget klog. -Han er doven.
Hvorfor må man ikke være begge dele?
Den var god. Du burde holde prædikener.
-De ville aldrig få ende. -Det tror jeg gerne.
Hvad skal vi tale om? Politik eller unge?
-Unge. -Frygtelige, ikke?
-Frygtelige. -Jeg tror, der kommer flere hver dag.
Ben, matematik!
-Hej Janice. -Mary.
-Hvordan var Gud? -Gud findes stadig.
Men det var tæt på. Jeg prædikede som en skiderik.
-Skal jeg gøre klar? -Ja, han kommer.
-Vil du have te? -Ja tak.
Din søn vil tale med dig.
-Specifikt min søn? -Meget specifikt.
-Hvor skal du hen? -Jeg skal strikke.
Så strik godt.
-Far, har du brug for at få noget gjort? -Såsom?
-For jeg kan godt. -Hvad?
-Alt. -Hvilken slags ting?
Noget, der er 70 pund værd.
Hvorfor 70 pund?
Så meget betaler du Janice i timen,
og jeg må aflyse i dag, så jeg kan tage til musikfestival.
Er det ikke lidt sent at sige?
Jamen jeg sov.
Så hvis jeg gør noget til 70 pund, bliver du kompenseret for de penge.
Hvad havde du tænkt dig at gøre?
-Mine lektier. -Dine lektier?
Alle i en uge.
Det er ikke at gøre noget for mig. Det er dine.
Ja, men det hele.
-Janice venter. -Jeg har lovet mine venner at komme.
Det gør du, en time senere.
Så er jeg bagude.
Du klarer det nok.
-Faisal kommer om fem minutter. -Nej. Matematik.
Pis. Min telefon. Har du set min telefon?
Ovenpå? Soveværelset?
-Undskyld mig? -Tak.
-Skal jeg ringe? -Nej.
Ja!
-Er internettet slukket? -Det er nede igen.
Ringer! Netforbindelsen blev blokeret,
fordi verden nær var drænet for nøgne kvinder. Ikke Ben?
-Min far, den sjove præst. -Ringer du?
Ja, den ringer!
Du skal downloade nye moduler.
Jeg skal sende dem til dig.
-Jeg kan hotspotte fra min telefon. -Hvad?
-Sæt det op, så viser jeg det. -Hotspot?
Jeg har en lille planlægningskonflikt.
-Er du sikker på, at du ringer? -Ja, jeg ringer!
Vent, brug den her.
Tak.
Er det min usb-nøgle?
-Ja. -Den er privat.
-Hun kigger ikke på noget. -Ringer den stadig?
-Privat? -Harry!
Frække præst. Hvad er det?
-Der er telefonsvarer. -70 pund.
-Hvad? -Festival? Aftale!
Undskyld. Åbn ikke de filer.
Undskyld. Det var ikke med vilje.
Beklager, teenager. Jeg hader mig selv på mange måder.
-Tal pænt. -Undskyld, men jeg er i heftig vækst.
Jeg har drifter, og nogle er drevet over på det drev.
Janice, undskyld.
-Lad mig forklare… -Fundet. Tak, skat.
-Janice, er du okay? -Det er pornochok.
Undskyld, hvad?
Porno-hvad?
Min lærer fandt min porno. Det er et udviklingstrin.
-Åh, Ben, igen? -Det er vel opmuntrende, at jeg er normal.
Undskyld, Janice.
Vi ses senere.
Før det her går videre, Ben, glem de 70 pund.
-Janice, undskyld… -Kan vi tale?
-Må jeg… -Privat.
Det er bare…
Den slags sker, ikke?
Nej, det her er noget helt andet.
Vil du have os undskyldt?
Okay. I får lov at være de voksne.
Festival.
Må jeg forklare noget lidt kompliceret?
Det er børn.
Det er porno med børn.
De gør ting og bliver udsat for ting.
Det er ikke Bens.
-Det er ikke Bens. -Men det har han lige sagt.
-Han sagde det, som om det var normalt. -Nej.
-Bekymrer det dig ikke? -Det er ikke hans.
-Han ville beskytte mig. -Dig?
Der er en festival… Glem det. Det er ikke Bens.
Det er ikke Bens. Hør nu her.
-Jeg tror, jeg forstår… -Nej, du gør ikke.
Den blev givet til mig. En mand i kirken.
En meget plaget mand.
-Han gav mig den. -Hvilken mand?
-Det er ligegyldigt. -Hvorfor gav han dig den?
Hvorfor tog du den? Det giver ingen mening.
Du skal forstå, at det ikke er Bens.
-Hvad? -Jeg tager den.
-Hvorfor? -Den er…
Din?
For Guds skyld, hvad kommer det dig ved?
Jeg så det! Bed mig ikke om at kigge væk.
Den skal til politiet.
-Det er misbrug af børn! -Ja.
Ja, men Ben…
Politiet kan rådgive om den bedste tilgang.
Det er ikke hans.
Det er fra en mand fra kirken. Hvem? Har han et navn?
Vær nu sød.
Det er en sårbar person, i risiko for selvmord. Jeg tager mig af det.
Jeg kan ikke sige mere. Du må forstå.
Okay, jeg forstår.
Du må tro mig.
-Okay. -Det gør du ikke, vel?
-Jeg må afsted. -Hvorhen?
Bare hjem.
Min.
Den er min.
Jeg sværger, det er min.
Sværger du foran Gud?
Jeg sværger foran Gud, ja.
Den er min. Ikke Bens, min.
Han tog den fra mig.
Harry, hvad laver du?
Jeg fortæller dig,
så godt jeg kan,
sandheden.
Din søn er ved at udvikle en interesse for pædofili.
-At ofre dig redder ham ikke. -Jeg lyver ikke.
Jeg respekterer din kærlighed til Ben og ønsket om at beskytte ham,
men det hjælper ham ikke.
Jeg må hellere gå.
-Hvorhen? -Hvorfor blive?
Hvor skal du hen? Hvad vil du?
-Bare hjem. -Taler du med nogen?
-Stopper du mig? -Nej da. Jeg vil bare…
Jeg vil vide, hvad du gør.
Jeg går bare, Harry, ikke andet.
-Kan vi tale et øjeblik? -Træd væk fra døren.
-Jeg stopper dig ikke. -Jo, du gør.
Nej.
Tak.
-Ringer du til nogen. -En taxa.
Jeg kan give dig et lift.
Du bør tale med Ben.
-Hvorfor? Hvad gør du? -Jeg tager hjem.
-Taler du med nogen om det? -Tal med din søn.
Hør…
-Rør mig ikke. -Nu ikke dum.
Det er jeg ikke. Slip mig.
Vi må tale, før du gør noget, der kan skade en, du holder af.
-Slip. -Tænk på Ben.
Selv et rygte er nok. Mistanken vil ødelægge hans liv.
-Lad mig… -Janice, kom nu.
-Jeg gør ikke noget. -Hold dig væk.
Det er om Ben. Du ved, hvad det kan betyde for ham.
Hvad laver du?
Jeg mener…
Hvis du prøver det med Facebook, så ved jeg, du ikke har appen.
Det fortalte du mig.
Du behøver ikke gøre det der. Åh, undskyld.
Se, hvor dumt. Nu ødelagde jeg din telefon.
Jeg har et ekstra håndsæt.
Tag det. Hvilket netværk er du på?
Jøsses! Nej, undskyld.
Hold hovedet. Bare hold det.
Far?
-Alt er fint. -Far?
Hvad sker der?
Ikke noget!
Hold dig væk.
Pres det her imod det.
Var der råb?
-Nej, alt er fint! -Okay.
Der kom musikken.
Han vil gerne på festival, ser du.
Rør mig ikke.
Aha.
Nu ikke så fjollet. Det her er gået over gevind.
Fjern dig. Rør mig ikke.
Lad os tage en kop te. Jeg laver en kop te.
-En kop te? -Et skridt til, så skriger jeg.
Kom nu, en kop te og en snak om Ben.
-Jeg må forklare. -Jeg skriger. Folk hører det.
Kan vi begynde forfra?
Nej, stop.
Stop nu.
Janice?
Jeg har ikke…
-Ah, Faisal. -Hej Harry. Kommer Ben?
Ja. Ben, tag bare afsted.
Godt, strålende. Vent, Faisal.
-Bliv ikke ude for sent. -Er Jan okay?
Hun skulle noget andet. Det er fint.
Skal jeg sige farvel?
Hun er på toilet, så det er fint.
Vi ses senere.
Kom, før han ombestemmer sig.
Tak for din tid. Har du noget imod, at jeg optager det?
Ja.
Så vidt jeg forstår, optager du det.
Ja.
Enhver optagelse vil blive slettet.
Dillon bliver også henrettet, men det er ikke pointen.
Hvad er pointen?
Du gik med til et interview.
Og du har stadig ikke stillet et spørgsmål.
Okay. Du var kriminologiprofessor på…
Det ved jeg.
Du myrdede din kone.
Det ved jeg.
Og nu henvender folk sig nogle gange til dig
med sager, kan man vel kalde dem?
-Ja. -Og du opklarer dem?
-Nogle gange. -Detektiv på dødsgangen.
Den sagsopklarende hustrumorder.
Hvilken slags avis skriver du for?
Jeg har flere muligheder og stor interesse.
Jeg spurgte ikke om hvilken avis, men hvilken slags.
Dine overskrifter lyder lidt sensationelle.
Jeg er en seriøs journalist.
Mit speciale er forbrydelser,
så hvis jeg lyder sensationel, er det måske din skyld.
Okay?
Folk kommer med deres problemer til dig, deres sager.
Men hvorfor?
Du er intelligent, men der findes andre kloge hoveder,
så hvorfor kommer alle de folk her?
Krænger deres hjerter ud og beder om svar
fra en mand, der myrdede sin kone?
Hvad tror du, det handler om?
Spørg dem.
Er det på grund af det, du gjorde?
Tror du, folk synes, det er pirrende
at tale med en som dig?
Gør du?
Nej.
Men du tror, at alle de andre måske gør,
herunder, går jeg ud fra, dine læsere.
Mand.
Det er mange, du føler dig hævet over.
Inspektøren sagde, at dine sager skal opfylde visse kriterier.
Ja.
Hvilke kriterier?
Jeg tror, du skal tænke nøje over,
om du vil stille mig det spørgsmål.
Hvorfor?
Hvis jeg svarer, kan du ikke trykke dit interview.
Hvorfor?
Fordi du er et anstændigt menneske.
Hvorfor antager du det?
Din foragt, når du ser på mig.
Moralsk værdi.
Undskyld?
Moralsk værdi.
Det er det eneste kriterium.
Jeg vil gøre godt.
Jeg har lidt evner, næsten ingen ressourcer
og meget begrænset tid.
Inden for de rammer vil jeg gøre, hvad jeg kan.
Andet er der ikke i det.
Jeg vil gøre godt.
Er det en slags soning?
Nej.
Soningen kommer, når de gør en ende på mit liv.
Indtil da klarer jeg mig.
-Hvorfor ikke trykke det? -Læserne kan synes om det.
Jeg tror, nogle af dem vil elske det.
Med et bifald er det ikke soning.
Det er en optræden.
En bøn.
Et bifald ville ødelægge projektet.
Og de klapper ikke, medmindre du trykker det.
Beder du mig om ikke at skrive artiklen?
Jeg ville se det som tiggeri.
Uanset hvad din holdning er til mig, så deler jeg den.
Du har vel læst om det, jeg gjorde.
-Ja. -Læs det igen.
Tænk over det her:
Ville det ikke forfærde os begge, hvis dine handlinger
fik mig til at fremstå tilgivelig?
Hvorfor dræbte du hende?
-Det var personligt. -Det var mord.
Mere personligt bliver det ikke.
Jeg prøver bare at danne et billede…
Okay.
Har du folk i denne verden, du elsker?
-Ja. -Planlægger du at myrde nogen af dem?
Nej.
Hvorfor ikke?
Jeg fornemmer, at interviewet er forbi.
-Jeg kunne skrive et udkast alligevel. -Ja. Men det gør du ikke.
Hvorfor ikke?
Hvad er den moralske værdi?
Du kunne lide hende.
-Hvorfor siger du det? -Du snakkede meget.
-Var jeg kedelig? -En lille smule.
Jeg beklager.
Fotografisk hukommelse.
Jeg slipper aldrig af med det, du siger.
Kedeligt, soning,
kedeligt, moralsk værdi.
Slå mig nu bare ihjel.
Er det en talkode?
Er hvad en talkode?
253,55 dollars.
Sagen, senatoren.
Nej, det er ikke en talkode.
Hvad er det så?
Det er en betaling.
For sex.
Sådan ser det ud.
Han får anonyme betalinger for at have sex med sin kone.
-Det giver ingen mening. -Fokuser på terapien.
-De gav mig en terapeut engang. -Hvordan gik det?
Jeg åbnede virkelig op.
Hun forlod erhvervet.
BESKED
Er hun vegetar?
Er hun hvad?
Sagde du ikke engang…
Måske var det en anden.
Vegetar?
Vi er da nødt til at give hende mad?
Der er svinekoteletter…
Kylling.
Hvad med kinesisk?
Jeg taler med Edgar.
-Og siger hvad? -Det er hans. Han må forklare hende det.
Men hvorfor skulle han tilstå at have børneporno
til en, der går direkte til politiet?
Jeg kan selv gå til politiet. Sige, hvor jeg har den fra.
-De vil tro mig. Jeg er præst for fanden. -Nej.
Nej, i går var du præst.
I dag er du en mand, der har overfaldet en kvinde og låst hende inde i kælderen,
fordi du desperat ville beskytte din søn.
Den slags mand tror ingen på.
Ingen, nogen steder nogensinde.
Hvad fanden tænkte du på? Hvad fanden?
Er der noget dernede?
-Hvad mener du? -I kælderen.
Er der noget, hun kan bruge til at komme ud?
Tror det ikke.
Hvis hun råber, kan nogen så høre hende?
Jeg tvivler. Døren er ret tyk.
Nå, men der er kun os.
-Til Ben kommer. -Han kommer først sent.
-Vi må finde på noget inden da. -Såsom?
At få hende til at stoppe med at banke!
Vi kan ikke holde Ben fra køkkenet, og vi kan ikke sige det. Kan vi?
Hvordan skulle vi forklare Ben det?
Jeg mener, vi kan ikke binde hende.
Du må gå ned til hende.
Spørg hende, hvad hun vil have at spise.
Hun skal spise noget.
-Er det hendes telefon? -Ja.
Den blev ødelagt, da vi…
Hun ringede ikke til nogen?
KONTAKT
Det er Janice. Jeg er her ikke. Læg en besked.
KAN IKKE, I USA KAFFE SNART. BETH
For Guds skyld, jeg vil ikke…
Jeg har ledt efter noget at sige, så du lader mig gå.
Janice, det hele er bare gået over gevind.
Jeg tænker altid ting grundigt igennem.
Det gør man, når man er alene.
Man gennemtænker alt hele vejen igennem.
Alle muligheder. Det værste, der kunne ske.
Jeg har gemt alt dit værktøj. Først bare de skarpe ting,
så alt det andet. Så knækkede jeg savene.
Hvorfor?
Fordi jeg kan ikke se, at du nogensinde kan slippe mig fri.
Janice, nej.
Jeg ved, at du er et godt menneske, men det gør ingen forskel.
Jeg er som en bacille i din kælder.
Hvis du lader døren stå bare lidt på klem, så ødelægger jeg alt.
Nej.
Lyt til mig.
Selv hvis jeg lover aldrig at sige noget til nogen,
så vil du ikke tro mig.
Du vil tro, at jeg går til politiet, så snart du slipper mig fri.
Jeg har ret, ikke?
Den risiko kan du ikke løbe.
Du ved ikke, hvordan du skal gøre det.
Jeg har et Skype-opkald i morgen klokken 21 med min søster i Canada.
Det er første gang, nogen bemærker, at jeg er væk. Når folk leder efter mig,
vil de finde dette hus angivet som min sidste aftale.
Jeg skar mig selv.
Der er blod i alle hjørner af kælderen.
Jeg tissede også overalt.
Jeg elsker CSI, gør du ikke? Alt det, de kan nu til dags.
Hvis nogen leder efter mig, finder de mig overalt.
De finder mit blod.
Så du er lige så fanget, som jeg er.
Jeg er ikke dum, Harry.
Du tror, at du har kontrollen, fordi jeg er låst i din kælder…
Men jeg lover, jeg gør ikke det her nemt for dig.
Jeg lover dig helvede.
Det er Janice. Jeg er her ikke. Læg en besked.
I de sidste par måneder har fru Kreiner vidst, hvad hendes mand gjorde,
og hun har nok følt væmmelse.
Så lad os forestille os, at hver gang hun har sex med ham,
får det hende lidt ud af kurs. Så hun går til terapeut.
Hver gang hun har intimt samkvem med sin mand,
tager hun i terapi.
Som en bod. Okay?
Okay.
Hun skal selvfølgelig betale terapeuten,
men pengene må ikke gå ud fra den normale konto, for så ser han det,
og hun er ikke klar til den snak.
Så hun søger hjælp hos den ene person, der kender hemmeligheden.
-Selina Cadiz. -Nemlig.
Efter hver terapi
sender hun en besked til Selina om at betale terapeuten,
sikkert fra en anden hemmelig konto.
Hun siger nok noget a la:
"Sig ikke noget. Spørg ikke. Bare gør det."
Men nu kommer det, jeg ikke helt forstår.
Måske er Selina bare naturligt lydig,
måske er hun bange for fru Kreiner,
men Selina gør præcis, som hun får besked på,
hver gang hun får beskeden.
Det må have virket mærkeligt for hende.
Hvorfor?
Selina må være i halvtredserne nu?
Så er det forståeligt, at hun måske forstørrer skriften
på sin telefonskærm.
BETAL VOLDTÆGTSMANDEN 253,55 $
"Betal voldtægtsmanden."
Det er fedt.
Den har sin morsomme side, ikke?
Men det betyder, at terapeuten aldrig fik løn.
Gør det?
Derfor sender de en påmindelse ud.
Selina betaler uden at indse, at hun allerede har betalt den forkerte.
Regningen betales to gange, hver gang senatoren har sex.
Tillykke, Dillon, du løste hele sagen.
"Betal voldtægtsmanden."
Det er fedt.
Latter på dødsgangen.
Jeg gør, hvad jeg kan.
Den engelske journalist har ringet.
Vil hun bruge interviewet?
Det handlede ikke om det. Hun tror, hun har en sag til dig.
Virkelig?
Hvor belejligt.
Hun lød ikke, som om hun løj.
Faktisk lød hun oprevet.
Gav hun nogen detaljer?
Nej, men hun forsikrede mig om, at sagen havde moralsk værdi.
Virkelig?
-Vil du møde hende igen? -Hvornår?
Hun er faktisk allerede på vej.
Det haster åbenbart.
Jeg har ikke tilladelse til spontane besøg.
Lad mig om at beslutte det.
Du har en aftale klokken to. Vi kan passe hende ind inden da?
Ja. Jeg skal ingen steder.
Jeg ordner det.
-Det var da rart. -Hvad var rart?
I får lov at tale igen.
-Du kunne lide hende. -Nej.
-Det kunne jeg også. -Det er dårligt nyt for hende.
Ikke på den måde.
Det er heldigt for hende.
Ikke romantisk.
Det handler ikke om, om nogen af os kan lide hende.
Vi er fascinerede af hende af én årsag.
Hun er stadig i live.
Det er vi også.
Nej, vi er ej.
Vi lever den samme dag om og om igen, i det samme lille rum,
indtil nogen forbarmer sig og slukker for os.
Wow.
Nogle gange får du det her sted til at føles virkelig deprimerende.
Det er dødsgangen. Vi venter på henrettelse.
Jeg er ikke dit problem.
Jeg er uenig.
Men hun var interessant.
Hun skjulte det godt, men jeg er ret sikker på, at hun afskyede mig.
Hvorfor vil hun tale med mig igen? Hvilken slags sag er det?
TIL MINDE OM BERYL VERTUE CBE 1931-2022
Tekster af: Sidsel Seeberg