Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
K událostem, které uvidíte, došlo v Nadungetu před třemi lety.
Na žádost přeživší osoby jsme změnili jména.
Vše ostatní vyprávíme přesně tak, jak se to stalo.
Vítejte zpět u zvláštního vydání Odhalených zločinů.
Jsem moderátor Walusimbi Josh.
Dnes je to 18 měsíců, kdy v Mutundwe brutálně zavraždili osmičlennou rodinu.
Dva dny nato byla v Nateete stejně brutálně zabita čtyřčlenná rodina,
která s tou předchozí nijak nesouvisí.
Zpočátku se zdálo, že jde o dva náhodné případy,
ale pak se ukázalo, že je to jen začátek jedné,
ne-li nejhorší, série vražd, jakou tato země kdy zažila.
Vrah, kterému média přezdívají Nedopalkový vrah,
je nemilosrdný, a zdá se, že jedná bez motivu.
Svým obětem nic nebere,
naopak vždycky u nich něco nechá.
V krvi vedle těla obětí obvykle leží cigaretový filtr.
Ale nejvíc vyniká fakt, že vrah vždycky zanechal svědka.
Jednoho člověka, kterému neublížil.
Už máme 14 svědků,
a přesto stále neznáme jeho pravou identitu.
Abychom pronikli do mysli tohoto…
neřeknu zvířete.
Ale i zvířata zabíjejí pro potravu.
Dnes je naším hostem kriminální psycholog, profesor Mahmood Sali.
- Vítejte, pane profesore. - Díky za pozvání.
Prosím, krátce nám povězte, kdo jste a co děláte.
Jsem neurovědec,
profesor na univerzitě Makerere
a také autor Šťastného místa.
Posledních 20, 23 let
studuji lidské chování…
MÁMA
…na základě genů, neuroreceptorů, dopaminu
a podobných věcí.
Výborně.
Takže teď k otázce, kterou chce každý položit.
Proč? Proč by to mohl dělat? Co by mohlo být motivem?
Škorpion se snaží dostat přes řeku.
- To je…? - Je to podobenství.
Škorpion se chce dostat přes řeku.
Potká žábu na stejném břehu řeky, jako je sám,
otočí se k ní a ptá se:
„Pomohla bys mi a přenesla mě přes řeku?“
A žába, která je od přírody opatrná,
se podívá na škorpiona a povídá:
„Přenesla bych tě přes řeku,
ale nemůžu, protože jsi škorpion.
Kdybys mě bodnul, umřu.“
Škorpiona ta odpověď překvapí a namítne:
„Proč bych tě bodal, když mě poneseš na zádech?
To bychom se oba utopili.
To přece nedává smysl.“
Žába se nad tím zamyslela a uznala, že má pravdu,
tak mu řekla: „Vylez mi na záda
a já tě přenesu na druhý břeh.“
A poklidně se vydali na druhou stranu.
Ale v polovině cesty přes řeku
škorpion zešílel,
zbláznil se.
Bodl žábu.
Umírající žába se v šoku otočí,
podívá se na škorpiona a ptá se: „Proč?
Škorpione, proč jsi mě bodl?
Teď oba zemřeme.“
A škorpion na to: „Je to moje přirozenost.
Bodám.
Jsem zkrátka takový.“
Proč vám tenhle příběh vyprávím?
Někdy prostě žádný důvod není.
Zvlášť když se podíváte na tento případ, kdy oběti nejsou propojené.
Bez tohoto propojení obětí…
Jste v pořádku?
Jo, nic mi není.
- Jedete do města? - Jo. Přesně tam jedu.
Potřeboval bych odvoz.
Jste sám?
Jo, jsem sám.
Tak dobře.
Mohl byste si zvednout mikinu a otočit se dokola?
Promiňte. Cože?
Proč?
Zbraně, nože.
Víte, že je tu ten maniak, ne?
Jo.
Chci mít jistotu, že nejste zločinec.
Navíc jsem policista.
Dobře.
Dobře, to stačí.
Pěkná taška, mimochodem. Taky mám takovou.
Díky.
Tašku?
Dobře.
Mám tam jen bundy a boxerky…
To stačí. To je v pořádku.
Když to nebudete brát sem, tak mi to nevadí.
- Jo. - Dejte to dozadu.
Tak jo.
Toho se nebojte. Je v pohodě.
Tak proč…
Proč má želízka? Je nebezpečný?
Připadá vám tak?
Je to jen opatrnost.
Standardní postup. Věřte mi.
Kdybyste seděl za mnou, musel bych vás taky spoutat.
BÍLÝ KRÁLÍK
No tak. Nastupte.
Zaberte.
Ne za kliku. Musíte…
Zatáhněte.
Táhněte.
Asi je načase dát to spravit.
Buďte klidní, v pohodě. Užívejte si, co den přinese.
Teď tu mám knihu s názvem Šťastné…
…také vám pomůže zjistit, jak být v životě šťastnější.
Profesor Sali říká, že jeho kniha bude odpovědí na…
Co… Promiňte.
Jo, Bobe?
Dobře. Jak ty?
Ne, to není pravda.
To není pravda.
Radši si promluv s kapitánem.
Říkal, že tam mám vyzvednout svědka,
a přesně to jsem udělal.
Protože jsem na cestě.
Proč tam nepošleš kluky v uniformě? Rádi to udělají.
Neměl u sebe občanku.
A nemluví, takže…
Poslal jsem ti jeho fotku přes WhatsApp.
Proč bych ti posílal fotku nohou? Jasně, že jsem ti poslal jeho tvář.
Víš, že mám být na dovolený?
No tak.
Co kdybys…
Budu tam asi za hodinu.
V pohodě.
- Omlouvám se. - Ne. To nevadí.
- Můžu si půjčit… - Jistě.
- Musím říct mámě, že jsem v pořádku. - Jo, klidně.
Je zamčený.
Nula, jedna.
- Nula, jedna. - Nula, šest.
Nula, šest.
- Nula, devět. - 09.
- 01… - 010609.
Dobře. Díky.
Mami?
Ano.
Tady Jim.
Jim, ano.
Jo. Jsem v pořádku.
Nemám mobil.
Volám od kamaráda.
Mami.
Slyšíš mě?
Jo, říkal jsem, že u sebe nemám mobil.
Tenhle jsem si půjčil od kamaráda.
Mami, nezapomněla sis vzít prášky?
A včera?
Ne, nezapomněl jsem zavolat. Jen jsem měl…
Haló?
Haló? Mami?
Haló?
Asi špatný signál.
Moc děkuju.
Takže Jim.
To je zkráceně Jimmy?
Ne.
Jsem jen Jim.
Však víte.
- Jako ten komik Jim Carrey. - Jim Carrey?
Toho neznám. Je slavný?
Jo.
Velmi slavný.
V devadesátkách hrál v dobrých komediích.
Ace Ventura, Maska, Božský Bruce.
Je fakt legrační.
Hele, to je nějaký zločinec?
Kdo? Jim Carrey?
Ne. Myslím jeho.
O tom dost pochybuju.
Tenhle nefunguje.
Nefunguje.
Nechcete si to utřít? Mám obvaz.
Jo. To by bylo skvělé.
Co se vám stalo?
To…
To je dlouhý příběh.
Miluju příběhy a máme čas.
Znáte rčení
„Každý dobrý skutek je po zásluze potrestán“?
- Ano, to už jsem slyšel. - Dobře.
Řekl byste, že když jsem vás vzal, byl to dobrý skutek?
Jo, to byl moc dobrý skutek,
a Bůh vám za to moc žehnej.
Dobře, povím vám příběh.
Když mi bylo asi osm, měl jsem kamarádku Susan.
Pamatujete si seriál Diff'rent Strokes? V osmdesátkách to šlo v telce.
- Jo. - Byl tam černošský kluk. Jak se jmenoval?
- Arnold… - Arnold…
- Arnold Jackson. Jo. - Jackson.
Tak vypadala Susan.
Byla o dva roky mladší než já, ale vypadala o pět let starší.
S bráchou jsme s ní hráli bladdu,
byla v sousedství jediná v našem věku.
- Vy neznáte bladdu, že ne? - Ne.
Vysvětlím vám to.
Bladda byla populární hra ve východní Africe na začátku 90. let.
Neví se, kdo ji vymyslel, zpopularizovala ji Elizabeth Naggayi.
Jako při přeskakované, je to hra minimálně pro tři.
Dva hráči stáli proti sobě. Svázali si provaz kolem kotníků.
Jeden nebo víc hráčů si stoupli před lano
a střídavě skákali dovnitř lana.
Cílem hry je nepřišlápnout lano.
Když přišlápnete lano, vyměníte se s těmi, kdo ho drží.
Po každém úspěšném proskočení se lano zvedlo výš.
Pokud jste proskočili i do lana ve výšce podpaží,
přešlo se na jednu nohu.
Hráči na obou koncích si ovinuli lano kolem jedné nohy
a vy jste měli proskočit dovnitř bez přišlápnutí lana.
Bohužel dnes už tuhle hru nikde hrát neuvidíte,
protože nejde stáhnout jako aplikace.
Susanin táta byl zaměstnaný na poště,
což byla v té době dobrá práce.
Jo.
Ale když Susanin táta umřel,
Susan se s matkou přestěhovala do naší čtvrti.
Byla asi jediná v celém okrese, kdo měl telefon.
A to byla 80. léta, chápete?
I hodně bohatí lidé
si museli hovor objednat předem, umíte si to představit.
A netřeba dodávat,
že její jednopokojový dům byl jako turistická atrakce.
Pořád tam někdo chodil, aby si zatelefonoval,
a někteří chtěli ten telefon jen vidět.
Na Silvestra 1988 hustě pršelo.
Byla bouřka, počasí pod psa.
Stará paní, asi tak šedesátiletá,
na kost promočená,
procházela čtvrtí a klepala na dveře.
Říkal jsem si, že se chce někde schovat,
a byl jsem doma jediný vzhůru,
takže jsem samozřejmě neotevřel.
Ale díval jsem se.
Díval jsem se oknem a viděl, jak obchází dům od domu.
Až skončila u domu Susaniny mámy.
Umíte si představit,
většina lidí cizímu člověku otevře, jen když z toho něco kouká.
Proto se mnoho sousedů zdráhalo otevřít.
Takže ta paní došla až k domu Susaniny mámy.
Toho rána jsme se probudili na místě činu.
Čtyři lidé byli během lijáku zavražděni.
Jeden člověk byl uškrcen,
další tři byli ubodáni.
Dům Susaniny mámy…
byl prázdný.
Víte, zloději
využili toho, že v hluku deště nejsou slyšet,
a vybrali skoro polovinu čtvrti.
A ta stará paní?
Ta stará paní
v tom jela s nimi. Podílela se na tom.
- Jako návnada. - Páni.
Možná si máma Susan myslela, že si chce zavolat. Já nevím.
Tak té milé staré paní otevřela, a doplatila na to.
Zločinci se tváří nevinně, aby lidi přiměli otevřít dveře.
Susanina máma otevřela dveře a… Zaplatila životem.
Poučení z příběhu je,
že někdy udělat dobrý skutek není správná věc.
Jako teď s vámi.
Jo? Se mnou? Co?
Co se mnou?
Nevadí, když si zapálím?
Sakra! Zapomněl jsem si cigarety.
Máme tu toho Nedopalkového zabijáka, co nám tu vraždí lidi.
A pak jste tu vy,
nevinně vypadající mladý muž se zraněním jako po rvačce.
Nevím, co by na to řekla máma Susan,
ale já mám teorii.
Takže tvrdíte, že se vydávám za někoho jiného?
To jsem neřekl.
Jen mi o sobě nechcete nic povědět.
Možná byste radši přijal mou teorii.
Podívejte se,
já nejsem žádný zločinec, jasné?
Já jsem jen…
Co? Chlap, co má velkou smůlu.
Protože můj život ty poslední dva dny je…
nenapadá mě lepší slovo než šílený. Upřímně.
Hej!
Šťastlivci si většinou neuvědomují, že mají štěstí, až je pozdě.
Například vy.
Před týdnem vám asi bylo líp,
ale až dneska vám to došlo.
Ale dnes
je pozdě, aby to bylo jako dřív.
Pořád si myslíte, že je váš příběh moc dlouhý, nebo kývnete na mou teorii?
Pro případ, že by můj lesklý odznak nebyl dost lesklý.
Tak jo.
Stalo se tohle.
Minulý týden, ve středu?
Ne. V úterý? Ve středu? Byla středa.
Byl jsem u sebe v bytě
a dokončoval nějaké kresby do práce.
Jsem kreslíř Kampalského týdeníku
a kreslíme vážně bláznivé, zajímavé postavičky.
Dobře.
Jo.
Myslím si, že se ke mně někdo vloupal, zdrogoval mě nebo co,
protože jsem se probral v cizím baráku, přivázaný k židli,
jako ve filmu.
Promiňte.
SÉGRA VICKY
Jo? Ne, už jsem skoro hotová.
Dej mi ještě pár minut.
Jo. Nech ho běžet.
A nestahuj okýnka. Je tu moc prachu.
Super.
Proč to děláš?
No?
Už jdu ven.
Ne, přivedu ho sama. Neboj se.
Díky.
Teď už to není tak vtipný, co,
vtipálku?
Počkat.
- Ujasněme si to. - Jo.
Chcete říct, že vás unesly dvě holky…
Ano.
…a mučily vás kvůli kresbě?
Ano.
Kresbě Ježíše Krista? To je váš příběh?
Přísahám na máminu duši, to všechno se stalo.
Neříkám, že se to nestalo. Jen říkám, že… Jak je to slovo?
- Je to divný, víte? - Jo. Divný.
Tohle se v Ugandě nestává.
Já vím.
Tak se to stalo.
- Ta kresba… - Jo?
O co šlo?
No…
Ježíš kopl do kbelíku.
Samozřejmě.
Takže ty dvě holky byly křesťanky.
- Asi. - Nebo to podle vás byly muslimky?
Muslimové mají vlastního boha, ne?
Já nevím.
Možná jo, možná ne. Neměl jsem šanci se zeptat.
Nebyla oblečená v žádném…
- Hidžábu. - Jo, je to hidžáb.
Už bylo načase.
Jak prosím?
Je načase, aby se křesťané zase stali extrémisty.
Co myslíte tím „ zase“, „zase extrémisty“?
Teď jsou křesťané přátelští. Byly doby, kdy to byli vážně extrémisté.
Myslíte, že kolonialisté přišli do Afriky,
vzali nám půdu,
dali nám knihy
a všichni z toho byli rázem nadšení,
zpívali a tančili „Kumbaja“?
Ani nápad! Násilím je přinutili se podvolit.
Buď uvěřit, nebo umřít.
Jestli to není extremismus, tak už nic.
Takže možná bylo vážně načase.
Takže v čem byl ten vtip?
Zas tak vtipný to není.
Řekněte mi ho, sám to posoudím.
Mzee, je vám dobře?
Pokračujte.
Tak jo.
Situace je taková,
že někdo drží obrázek Ježíše. Jo?
A jeho kamarád…
Promiňte. Chviličku. Au.
A kamarád se ho zeptá… Tom.
Rád dávám svým postavám běžná jména.
Takže Tom se ho zeptá:
„Co řekl Ježíš manželce,
než kopl do kbelíku?“
Ježíš měl ženu?
To je jedno.
Přestavte si, že je to v alternativním vesmíru. Tak ten vtip zní.
- Tak jo. Fajn. - Jo.
Tak co řekl Ježíš manželce?
Požádal ji,
aby posunula kyblík trochu víc doleva
a vyndala ryby.
Já to nechápu.
Znáte výraz „kopnout do kbelíku“?
- Znám. - Znamená to umřít.
Já vím.
Je to slovní hříčka, víte?
V tomto případě má ten vtip dvojí význam.
Ježíš kopne do skutečného kbelíku jako do míče.
A…
ona měla vyndat ryby.
- Ne? - Ne.
- Dobře. - Jo.
Musím kreslit každý týden jeden, takže mi někdy dochází nápady.
Běžte do kurzu pro spisovatele.
Mám dva tituly, takže…
Co?
Byl jsem asi šest měsíců na medicíně.
Ale o to nejde. Tady jde o to,
že ten vtip nebyl tak urážlivý.
- Někdo si myslel, že je. - To se mýlil.
- Sakra! - Co?
Ne na sedadla.
Co je s ním?
Asi se mu dělá v autě špatně.
Ne, myslím předtím. Co se mu stalo před tímhle vším?
Znáte Nedopalkového vraha?
- Počkat, to je on? - Ne.
Je to asi jen jeden ze svědků.
Počkat. Co jste slyšel?
Slyšel jsem ve zprávách,
že se obvykle zaměřuje na rodiny
a pálí je do zadku cigaretovými vajgly.
Nějaká šílená propaganda.
A vymaže všechny důkazy.
Počkat.
To je svědek toho Nedopalkáče, jak jste říkal?
Když jste řekl „svědek“, nemyslel jsem si, že myslíte svědka.
To je šílený. Hrozně vzrušující.
Jo. Lidi umírají, to je hrozně vzrušující, viďte?
Tak jsem to nemyslel.
Dědo!
Jste v pořádku?
Šéfe,
jste v pohodě?
Jak se jmenuje?
Já nevím.
Proč myslíte, že mu říkají Nedopalkový vrah?
Ne jemu, tomu sériovému vrahovi.
Nápověda je ve jménu.
Pojďte mi pomoct.
Jsem k ničemu. Moje ruce. Promiňte.
Jdeme.
To je ledvinka?
Ty už jsem neviděl, ani nepamatuju.
Poslouchejte, až se vám příště bude chtít zvracet…
vezměte si tohle, jo?
Prosím.
Připoutám vám jen jednu ruku.
Je to tragický příběh Rachel Akolové.
Kdo jste nás naladili až teď,
Rachel je dvanáctiletá dívka, která zemřela po domácím potratu.
Škola o tom neví.
Rodiče netuší, jak k tomu došlo, a…
Tahle pneumatika je skoro prázdná.
To bude dobré.
Není to ten chlap, co ho střelili do nohy?
Ne.
To byl Bebe Cool. Tohle je Bobi Wine.
Jo.
Vy nevíte, kdo je Bobi Wine?
A to jste policajt?
Páni.
Prý ho střelili do kolena.
Do kolena, nebo do stehna?
Prý do kolena.
Kulka odskočila nebo co.
Nějak se odrazila, víte?
- Hej. - To je šílený.
- Kdo vám to řekl? - Bylo to v novinách. Myslím…
Dobře.
Víte, co to znamená,
když koleno prostřelí tříštivá střela ráže 9 mm?
Všechno.
A tím nemyslím nic dobrého.
Střelení do kolena
je ošklivý způsob, jak způsobit bolest a poškození lidského těla.
Je to tak bolestivé, že není mnoho anglických slov,
která by popsala úroveň bolesti s tím spojené.
V Ugandě máme jedno slovo.
To slovo je okuyinga.
Kolenní kloub je svazek kostí, chrupavek, svalových vláken a nervových svazků.
A protože je to tak pohromadě,
střela, která pronikne do kloubu, může poškodit tohle všechno,
a tím způsobit zranění velkého rozsahu.
Přítomnost tolika kostí vede k okamžité bolesti.
I se zbraní malého kalibru, jako má Patrick,
může mít postřelený celoživotní následky.
Kulky jsou z olova.
Synoviální tekutina, která chrání kolenní kloub, rozpouští olovo.
Uvízne-li vám olovo v koleně,
dojde k chronické otravě olovem,
což může vést k hypertrofické artritidě,
těžké formě degenerativního onemocnění.
Řekněme, že to tak bylo. Tenhle váš přítel…
- Není to můj přítel. - Dobře.
Čekala by ho celoživotní otrava olovem,
což není legrace.
Soudě podle toho, jak vysoko skáčou na pódiu,
vsadím se, že kulka šla do masa.
Nejspíš skrz naskrz.
Každopádně nechcete, aby vás střelili do kolena.
Protože tam postřelení opravdu hodně bolí.
Když mluvíme o bolesti, jak jste unikl těm fanatičkám?
Nebyl to útěk jako takový, víte.
Ona…
Vzaly mě na jiné místo,
do nějakého borového lesa nebo na nějaké divné místo.
Mlč.
Do prdele! Kurva!
Děláš velkou chybu, víš to?
Protože kdybys v tý parodii na hlavu měla nějaký mozek,
zabila bys mě hned.
Já tě zabíjím.
Umřeš.
Jo?
Tak proč pořád žiju?
Proč pořád…
Umřeš, protože tě pohřbím.
Jo, to je ten problém.
Nevím, co si myslíš…
ale já se odsud dostanu.
Zaručeně.
Poslední šance. Poslední šance. Jdu ven.
Poslední šance, nebo vylezu.
Proč zastavujeme?
Jde o to, co říkal ten idiot.
Co řekl?
Nejde o to, co řekl.
Ale jak to řekl.
Doufám, že si nemyslíš, že by z té díry dokázal vylézt?
PAMATUJTE, TOHLE SE OPRAVDU STALO!
Páni.
- Jo. - Kristepane.
Co se to v téhle zemi děje?
Já vím. Je to šílené, ne? Je to směšné.
Poznal byste jejich tváře?
Ty holky, co vás unesly,
poznal byste je, kdybyste je viděl?
Jedna je teď mrtvá, ale jo.
Pamatuju si tu, která utekla, víte?
Měla opravdu malé oči. Jako…
- Vypadala jako Brenda Fassie. - Dobře.
- Měli bychom jet na stanici. - Na stanici?
Jo. Musíte podat výpověď.
Máme výborného kreslíře.
Popíšete mu lidi, které jste viděl,
a budeme mít v ruce něco do začátku.
Musí to být dnes?
Klidně bych přišel jindy.
Přijdu třeba v úterý, až si odpočinu.
Ne, musí to být teď,
dokud si to dobře pamatujete.
Nebude to trvat dlouho.
Navíc vás osobně odvezu k vám domů.
Kde že to bydlíte?
V Ntindě.
Těsně před supermarketem.
Ale teď jedu k mámě, a to je až v Makindye, takže…
Má pěkný ryby.
Jo, výborný ryby.
Dobrý den, madam. Doufám, že tentokrát dostanu slevu.
Dejte to tam.
Dejte mu to.
Dobře.
- Náboženský předmět? - Ne.
Někde jsem to sebral.
Je to důkaz?
Jasně že ne.
Líbil se mi, tak jsem ho zvedl,
bylo to daleko od místa činu.
Je to můj talisman pro štěstí.
Tak jo.
Mzee, spravím vám pouta. Nevypadají moc pohodlně.
SPRAVEDLNOST PRO OBĚTI? POLICIE STÁLE NEMÁ KOHO OBVINIT
Pití zdražilo o 200 šilinků.
Mám vám umýt čelní sklo?
- Ne, to je dobrý. - Je to zdarma.
Můžu si dát?
Díky.
Můžete jet.
Vicky!
Počkej, zpomal.
Zpomal.
Co se děje?
Co?
Hned teď?
Dobře, přijedu za tebou.
Dobře.
Je všechno v pořádku?
To je sestra mé přítelkyně. Něco se asi stalo.
Chce, abych se vrátil domů.
Ale je v pořádku, nebo…?
Nevím. Přítelkyně je těhotná
a v minulosti několikrát potratila, takže…
Doufám, že to se nestalo.
Musím tam jet, ale vyhodím vás na policejní stanici.
Až tam přijdete, ptejte se po Bobovi.
Řekněte mu, že vás posílá Patrick.
Uděláte kresby těch holek,
co vás unesly, těch věřících.
Omlouvám se, ale vážně musím odjet.
Dobře.
- Vidíte tam tu ceduli? - Jo.
Tu modrou s tím chlápkem, s bílými slovy?
- Na restauraci? - Ne.
Ta je fialová. Tu modrou s bílými slovy.
- Jo. Viděl jsem ji. - Jo.
Naproti stojí červené auto, hasičské auto.
Ale přímo naproti je policejní stanice.
Chci, abyste tam šel.
Sežeňte Boba. Řekněte mu, že vás posílá Patrick.
Sežene kreslíře a až budete hotovi,
zase vás vyzvednu, ano?
- Já… - Vážně musím jet.
Já nevím.
Omlouvám se, ale musím jet.
A co on?
Určitě mu to nevadí.
Vadí vám to?
Asi ne.
Dobře.
Au! Díky.
- Modrá s bílými slovy. - Jo.
- Naproti autu. - Jo.
- Dobře. - Dobře.
Moje taška!
Zapomněl jsem si tašku.
Víte co, radši nastupte.
Je nezodpovědné vás tu nechat.
Právě jste se přiznal k vraždě.
Nejdřív pojedeme k nám a pak na stanici.
Nasedněte.
Ta vražda je v očích zákona sebeobrana.
Jistě. Pojďte. Každý ví, že je to sebeobrana.
Patricku!
Nechci otravovat, ale můžu si u vás odskočit? Prosím?
Jistě. Beze všeho.
Díky.
- Vlastně, víte co? - Jo?
- Přineste mi ty ryby. - Cože?
Nikdy jsem nepochopil, proč se ryby věší na mřížku.
Proč to děláte?
Nechcete, aby vám smrděly v autě.
Navíc takhle zůstanou déle čerstvé.
Proto si musíte přečíst knihu Šťastné místo,
protože vás zavede na místo, kde můžete objevit své vnitřní já,
vyřešit svoje problémy,
vychovávat děti
k růstu, k osobnímu rozvoji…
- Koupelna. - Díky.
A prosím,
použijte hnědý ručník.
Dobře! Chápu.
Mimochodem, čůrání nesplachujeme.
Co jsem si to udělal?
Pistoli? Kde je Joseph?
- Já nevím. - Ty nevíš?
Nevím.
Jsi hloupá?
Ne, poslouchej. Poslouchej.
Musíš mi jen hezky říct, jak vypadá.
Byl vysoký? Malý? Tlustý? Musím to vědět!
- Já nevím. Nemám tušení. - Proč mi nezavolala?
Proč jsi nezavolala policii?
Tak jsi mi měla zavolat. Co tím Dorothy sledovala?
- Nevím! - Měly jste jedno auto?
- Měly. - A ty…
Kurva!
Jen…
Já nevím!
Obě máte moje číslo. Měly jste mi zavolat.
Pojďme na policii.
- Cože? - Musím vědět, kde je.
Já nevím. Nemám tušení.
Odjela jsem, protože se ozval výstřel…
Mít zbraň je nelegální!
Odjela jsem, protože jsem viděla, jak na mě míří zbraní.
To je ten chlap, Patricku.
- Otevřete. - Musíš rozbít dveře.
Chci si jen promluvit.
Vyraz ty dveře!
Máš mě za hlupáka? Nasrat!
- Ne, Patricku. Nedělej to. - Ne.
- Tady ne. - Proč?
Protože smrt je moc snadná.
Prosím.
Věř mi.
Až uvidíš, co udělal Dorothy,
pochopíš, proč střelit ho do hlavy
je pro toho sráče příliš rychlá smrt.
Co jsi to říkal o kulkách a kolenech?
Pamatuju si to.
Říkal jsi, že se odrazí. Tak uvidíme.
Přestaň takhle skučet. Přestaň tak otravně skučet!
Drž hubu, nebo přísahám, že tě střelím do druhého kolena.
Přísahám, že tě střelím.
Střelím tě i do druhé ruky.
A do všeho, co máš dvakrát.
I do tvýho posranýho ksichtu.
Ten sráč má dvě tváře.
Kdo je to?
Kurva! Na toho jsem zapomněl.
To je chlápek z jednoho případu.
Ty a Dorothy?
Teď unášíte lidi? Mučíte je?
Jsou z vás náboženský mstitelky?
Co to… Co jste to za lidi?
Jaký náboženský mstitelky?
Tohle nesouviselo s jeho náboženstvím.
To ti řekl?
To není pravda.
Tenhle chlap. Tenhle zmrd.
Neměl bys mu věřit ani slovo.
- Je to zasranej lhář. - Lhář a zloděj!
Já to věděl. Věděl jsem, že ten hajzl od první chvíle lže.
Já to věděl!
Řekni mi všechno.
Je to ten chlap ze zpráv.
Z jakých zpráv?
Pamatuješ na tu mladou holku ve zprávách? Tu Akolovou?
Dorothy o ní mluvila.
To ona zemřela v nemocnici Mulago?
Co ta s tím má společného?
Dorothy ti neřekla,
že tohle prase ji poslalo do nemocnice.
Přišla po zpackaném potratu,
což, jak si dokážeš představit, Dorothy a ostatní sestřičky rozrušilo.
Dorothy se jí ujala a snažila se jí zachránit život.
Ale bylo pozdě.
Nejdřív ta holka nechtěla nic říct.
Ale těsně před smrtí
dostala strach a řekla Dorothy, co se stalo.
Zbouchnul ji, zkusil jí přivodit potrat.
A hádám, že proto, že ji nechtěl poslat do nemocnice,
protože to by znamenalo,
že by se profláklo, že spí s dvanáctiletou holkou.
Víš, co jí řekl?
Řekl jí, že je doktor na částečný úvazek.
To mi taky vykládal. Nevěřil jsem mu ani slovo.
Že chodil na medicínu a tak.
Doktor na částečný úvazek, ty vole.
Takže zemřelo dítě,
protože tady pan Úchyl
nechtěl, aby se zjistilo, že je úchyl.
Ale proč jste nepřišly za mnou?
Chtěly jsme… potom.
Dorothy nesmí s nikým mluvit o svých pacientech,
včetně policie, ze zákona.
Na to seru!
Jde o důvěrnost mezi doktorem a pacientem.
A víš, jak bere práci vážně.
Chtěla ho přimět, aby se přiznal na kameru.
A ten záznam by ti pak dala.
Viděla jsi ji umřít?
- Koho? - Dorothy.
Viděla jsi ji umřít?
Ne. Slyšela jsem výstřel a viděla jsem ji na zemi.
Nevím. Možná ještě žije.
Hele, vážně jsem ti o tom chtěla všechno říct,
ale všechno proběhlo tak rychle.
Když mě Dorothy ve středu vyzvedla,
nevěděla jsem, co se děje, dokud jsme nedorazily k jeho matce.
Tam jsme ho našly.
Našly jsme ho, jak kouří pod mostem.
Tak jsme ho dostaly.
Robin?
Bruce?
A co Steven? Bob?
Luke?
Jako Luke Skywalker?
Einstein? Leusas?
Víš, že to nemusí být jen jména kdysi slavných lidí.
A jméno Leusas si nech pro dítě.
Nechci svému dítěti dát hloupé jméno
jen kvůli někomu v televizi.
A Einstein…
Co je špatnýho na Einsteinovi? Byl to chytrý chlap, ne?
Co je na něm špatnýho?
Je to týrání dětí, Vee. To je na tom špatný.
Ten kluk musí být génius jako on, nebo si z něj budou utahovat.
Líbí se mi jméno Ludvik. To je super jméno.
Myslím, že je fajn mít skvělé jméno s trochou historie.
Pěstí to charakter.
Horolezectví pěstí charakter, ne divná jména.
Shodněme se, že se neshodneme.
Je kamera zapnutá?
Tak jo, úchyle.
Budeš se dívat přímo do té kamery
a řekneš pravdu.
Budeš-li lhát, střelím tě do koulí.
Tak malý cíl těžko trefíš.
Protože…
To znamená, že lhal s tou rukou.
Ale jak by se přiznal, když by byl pohřbený?
Řekl, že jsme ho pohřbily zaživa?
Ty sráči!
Dám si vyšetřit hlavu,
že jsem věřil všemu, co mi nakecal.
Očividně.
A Dorothy, kde vzala tu zbraň?
- Prý si půjčila tvoji. - Já ji měl…
Pěkná taška, mimochodem. Taky mám takovou.
Kurva!
Pane, jste v pořádku? Co se stalo?
Nic mi není. Nezvládl jsem řízení, ale to nic.
Nemáte cigarety?
- Díky. - Cigarety vás zabijou.
ZADEJTE PIN
Nula, jedna, šest, nula, devět.
Ahoj, Patricku! Volám kvůli fotce, co jsi posílal.
Nemohl jsem hned najít shodu.
Ale pak Rita… Znáš Ritu z účtárny?
Našla ji u mě na stole a ptala se, jestli je ten případ vyřešený.
Ptám se: „Jaký případ?“
A ona pořád mlela o případu, na kterém jsme pracovali.
Víš, jak toho staříka sousedi obvinili z čarodějnictví
a zapálili mu dům,
kde měl dceru a vnučku?
Tak ten párkrát přišel na stanici
s tím, že to čarodějnictví je spiknutí s cílem zabít ho a zabrat mu půdu.
Ale nemohl to dokázat, takže případ nikam nevedl.
Každopádně nám přišlo hodně divný,
že je teď svědkem toho Nedopalkového vraha.
Pořád o dědu zakopáváme.
Každopádně se ho zeptáme, až přijedete.
O DVA TÝDNY POZDĚJI
Jsou vaši doma?
Ano. Proč?
Bratři, já to vyřeším.
Překlad titulků: Markéta Demlová