Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- האירועים בהם תצפו‬ ‫התרחשו בנדונגט לפני שלוש שנים -‬
‫- לבקשת הניצולה, שמות הדמויות שונו -‬
‫- שאר הפרטים מסופרים כפי שקרו -‬
‫ברוכים הבאים לתוכנית מיוחדת‬ ‫של "פושעים חשופים".‬
‫אני המנחה, ולוסימבי ג'וש.‬
‫היום לפני שנה וחצי,‬
‫משפחה בת שמונה נפשות‬ ‫נרצחה באכזריות בשכונת מוטונדווה.‬
‫כעבור יומיים, משפחה בת ארבע נפשות בנטטה,‬ ‫שלא הייתה קשורה כלל למקרה הקודם,‬
‫נרצחה גם היא באכזריות דומה.‬
‫מה שנראה היה כשני מעשי אלימות אקראיים,‬
‫התברר כתחילתו של מסע רציחות סדרתי.‬ ‫מהמקרים הגרועים, אם לא הגרוע ביותר,‬
‫בתולדות המדינה.‬
‫הרוצח, אשר כונה בתקשורת‬ ‫"רוצח בדל הסיגריה",‬
‫הוא אדם חסר רחמים,‬ ‫אשר נראה שפעל ללא מניע.‬
‫הוא לא לקח דבר מקורבנותיו,‬
‫אך ידוע שהוא תמיד הותיר כמה דברים מאחור.‬
‫בדל סיגריה ליד הגופה‬ ‫הונח בדרך כלל בשלולית דם הקורבן.‬
‫אך הפרט הבולט ביותר הוא העובדה‬ ‫שהרוצח תמיד הותיר אחריו עד ראייה.‬
‫איש אחד בו הוא לא פגע.‬
‫יש לנו 14 עדים עכשיו,‬
‫ואנחנו עדיין לא קרובים לחשיפת זהותו.‬
‫עכשיו, כדי לעזור לנו להיכנס לראשו של…‬
‫לא אקרא לו "חיה",‬
‫אבל אפילו חיות הורגות על מנת לאכול.‬
‫היום מצטרף אליי הפסיכולוג הפלילי,‬ ‫פרופסור מחמוד סאלי.‬
‫פרופסור, ברוך הבא.‬
‫תודה שהזמנת אותי.‬
‫אנא הצג את עצמך ואת עיסוקך בקצרה.‬
‫ובכן, אני מדען מוח,‬
‫פרופסור באוניברסיטת מקררה,‬
‫וכותב הספר "המקום השמח".‬
‫ב-20 או 23 השנים האחרונות,‬
‫חקרתי את ההתנהגות האנושית…‬
‫- אימא -‬
‫תוך שאני מתבסס על גנים,‬ ‫מוליכים עצביים, דופמין,‬
‫אתה יודע, דברים טובים כאלה.‬
‫נהדר.‬
‫ועכשיו לשאלה שכולם רוצים לשאול.‬
‫למה? למה הוא עושה זאת?‬ ‫מה עשוי להיות המניע שלו?‬
‫עקרב מנסה לחצות נהר.‬
‫זה ה…‬ ‫-זה משל.‬
‫עקרב מנסה לחצות נהר.‬
‫הוא פוגש בצפרדע שנמצאת איתו על גדת הנהר,‬
‫פונה אל הצפרדע ושואל…‬
‫- פרופסור מחמוד סאלי -‬
‫"האם תעזרי לי ותישאי אותי על גבך‬ ‫כדי לחצות את הנהר?"‬
‫הצפרדע, שהיא זהירה מטבעה,‬
‫פונה לעקרב ואומרת לו,‬
‫"הייתי מעבירה אותך את הנהר,‬ ‫אבל לא אוכל לעשות זאת, מכיוון שאתה עקרב.‬
‫אתה עלול לעקוץ אותי, ואז אמות".‬
‫העקרב מופתע מהתשובה ואומר לצפרדע,‬
‫"אבל למה שאעקוץ אותך אם אני נישא על גבך?‬
‫אם אעשה זאת, שנינו נטבע ונמות.‬
‫זה לא הגיוני בעיניי".‬
‫אז הצפרדע חושבת ורואה את ההיגיון בדבריו,‬
‫ואומרת לו, "קפוץ על גבי,‬
‫ואעביר אותך את הנהר".‬
‫הם יוצאים לדרך בשלווה.‬
‫אבל באמצע הנהר,‬
‫העקרב נאחז טירוף,‬
‫הוא משתגע.‬
‫הוא עוקץ את הצפרדע.‬
‫הצפרדע המומה, ובזמן שהיא גוססת,‬
‫היא פונה, מביטה בעקרב ושואלת, "למה?‬
‫עקרב, למה עקצת אותי?‬
‫עכשיו שנינו נמות".‬
‫העקרב אומר, "זה בטבע שלי.‬
‫אני עוקץ.‬
‫זה מה שאני עושה".‬
‫אז למה אני מספר לך את הסיפור הזה?‬
‫לפעמים, אין סיבה.‬
‫בייחוד כשבוחנים את המקרה הזה‬ ‫ורואים שאין קשר בין הקורבנות.‬
‫ללא קשר בין הקורבנות…‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫אתה נוסע לעיר?‬ ‫-כן, לשם אני נוסע.‬
‫אני צריך טרמפ העירה.‬
‫אתה לבד?‬
‫כן, אני לבד.‬
‫בסדר.‬
‫אכפת לך להרים את החולצה ולהסתובב?‬
‫סליחה, מה?‬
‫למה?‬
‫אקדחים, סכינים.‬
‫אתה יודע שיש מטורף שמסתובב חופשי, נכון?‬
‫כן.‬
‫אני רק מוודא שאתה לא אחד מהרעים.‬
‫ובנוסף, אני שוטר.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, זה מספיק.‬
‫יש לך תיק מגניב, אגב. יש לי תיק כזה בדיוק.‬
‫תודה.‬
‫התיק?‬
‫טוב.‬
‫יש פה כמה ז'קטים ותחתוני בוקסר…‬ ‫-טוב, זה מספיק. זה בסדר.‬
‫כל עוד לא תשב כאן עם התיק, זה בסדר.‬
‫כן.‬ ‫-שים אותו מאחור ובוא.‬
‫טוב.‬
‫אל תדאג לגביו. הוא בסדר.‬
‫אז למה הוא…‬
‫למה הוא אזוק? הוא מסוכן?‬
‫הוא נראה לך מסוכן?‬
‫זה רק אמצעי זהירות.‬
‫זה רק נוהל. סמוך עליי.‬
‫אם היית יושב מאחוריי,‬ ‫כנראה שהייתי צריך לאזוק גם אותך.‬
‫- הארנב הלבן -‬
‫קדימה. תיכנס.‬
‫תמשוך.‬
‫לא את הבריח, אתה…‬
‫תמשוך.‬
‫אני חושב שהגיע הזמן שאתקן את זה.‬
‫…תהיו קלילים, תהיו רגועים.‬ ‫תיהנו מהיום שלכם.‬
‫יש לי כאן ספר, ושמו "שמח"…‬
‫…והוא גם יעזור לכם לגלות‬ ‫כיצד להיות שמחים יותר בחייכם.‬
‫פרופסור סאלי מספר לנו שספר זה הוא התשובה…‬
‫מה… סליחה.‬
‫כן, בוב?‬
‫שלומי טוב. מה שלומך?‬
‫לא, זה לא נכון.‬
‫אולי כדאי שתדבר עם הקפטן.‬
‫הוא אמר שאני צריך לאסוף משם את העד,‬
‫וזה בדיוק מה שעשיתי.‬
‫בגלל שאני בדרך.‬
‫אולי תשלח כמה שוטרים?‬ ‫הם ישמחו מאוד לעשות את זה.‬
‫לא הייתה לו תעודת זהות.‬
‫והוא לא מדבר, אז…‬
‫שלחתי לך תמונה שלו בוואטסאפ.‬
‫למה שאשלח לך תמונה של הרגליים שלו?‬ ‫ברור ששלחתי לך תמונה של הפנים שלו.‬
‫אתה יודע שאני אמור להיות בחופש, כן?‬
‫בחייך.‬
‫למה שלא…‬
‫אהיה שם בעוד שעה בערך.‬
‫אין בעיה.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫אפשר לשאול…‬ ‫-בטח.‬
‫אני רק צריך להודיע לאימא שלי שאני בסדר.‬ ‫-כן, זה בסדר.‬
‫הוא נעול.‬
‫אפס, אחת.‬
‫-אפס, שש.‬
‫אפס, שש.‬
‫אפס, תשע.‬ ‫-אפס, תשע.‬
‫אפס, אחת…‬ ‫-אפס, אחת, אפס, שש, אפס, תשע.‬
‫טוב. תודה.‬
‫אימא?‬
‫כן.‬
‫זה ג'ים.‬
‫ג'ים, כן.‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫הטלפון שלי לא איתי עכשיו.‬
‫אני משתמש במספר של חבר, כן.‬
‫אימא.‬
‫את שומעת אותי?‬
‫כן, אמרתי שהטלפון שלי לא איתי.‬
‫שאלתי את הטלפון הזה מחבר.‬
‫אימא, זכרת לקחת את הכדורים שלך?‬
‫ואתמול?‬
‫לא, לא שכחתי להתקשר. היה לי…‬
‫הלו?‬
‫הלו? אימא?‬
‫הלו?‬
‫נראה לי שזו הרשת.‬
‫תודה רבה.‬
‫אז, ג'ים…‬
‫זה קיצור לג'ימי?‬
‫לא. פשוט ג'ים.‬
‫אתה יודע.‬
‫כמו הקומיקאי, ג'ים קארי.‬ ‫-ג'ים קארי?‬
‫לא שמעתי עליו. הוא מפורסם?‬
‫כן.‬
‫מאוד מפורסם.‬
‫הוא כיכב בסרטים מצחיקים מאוד בשנות ה-90,‬ ‫אתה יודע?‬
‫"אייס ונטורה", "המסכה",‬ ‫"ברוס הגדול מכולם".‬
‫הוא בחור מצחיק.‬
‫היי, הוא סוג של פושע?‬
‫מי? ג'ים קארי?‬
‫לא. התכוונתי אליו.‬
‫אני מפקפק בזה.‬
‫זה לא עובד.‬
‫אתה צריך מגבון, או משהו כזה? יש לי תחבושת.‬
‫כן. זה יהיה מצוין.‬
‫מה קרה לך, לעזאזל?‬
‫זה…‬
‫זה סיפור ארוך, אחי.‬
‫אני אוהב סיפורים, ויש לנו זמן.‬
‫אתה מכיר את הפתגם,‬
‫"כל מעשה טוב נענש"?‬
‫כן, אני…‬
‫שמעתי על זה.‬ ‫-טוב.‬
‫מה דעתך, עשיתי מעשה טוב בכך שאספתי אותך?‬
‫כן, זה היה דבר טוב מאוד,‬
‫ואני מקווה שהאל יברך אותך על כך.‬
‫בסדר, אני אספר לך סיפור.‬
‫כשהייתי בן שמונה, הייתה לי חברה בשם סוזן.‬
‫אתה זוכר את התוכנית "על טעם ועל ריח"?‬ ‫זו הייתה תוכנית טלוויזיה בשנות ה-80.‬
‫כן.‬ ‫-היה שם ילד שחור. איך קראו לו?‬
‫ארנולד… ארנולד ג'קסון. כן.‬ ‫-ארנולד… ארנולד ג'קסון, כן.‬
‫היא נראתה בדיוק כמו ארנולד ג'קסון.‬
‫היא הייתה צעירה ממני בשנתיים,‬ ‫אבל נראתה מבוגרת בחמש שנים.‬
‫אחי הקטן ואני שיחקנו איתה "בלאדה",‬
‫בגלל שהיא הייתה הילדה היחידה בשכונה‬ ‫שהייתה בגילנו.‬
‫אתה לא מכיר את המשחק "בלאדה"?‬ ‫-לא.‬
‫אני אסביר לך.‬
‫בלאדה היה משחק פופולרי במזרח אפריקה‬ ‫בתחילת שנות ה-90. לא ידוע מי המציא אותו,‬
‫אבל אליזבת נגאיי הפכה אותו לפופולרי.‬
‫וכמו במשחק חבל פשוט,‬ ‫נדרשו לפחות שלושה משתתפים כדי לשחק.‬
‫שני שחקנים עמדו זה מול זה‬ ‫וקשרו חבל סביב הקרסוליים שלהם.‬
‫שחקן אחד או יותר עמדו מול החבל‬
‫וקפצו בתוך החבל בזה אחר זה.‬
‫מטרת המשחק הייתה להימנע מנחיתה על החבל.‬
‫מי שנחת על החבל‬ ‫החליף את מי שהחזיק בחבל.‬
‫מי שקפץ בלי לגעת בחבל, היה משחק שוב,‬ ‫כשהחבל גבוה יותר. וכך שוב ושוב,‬
‫עד שהחבל הוחזק בגובה בית השחי,‬ ‫ואז השחקנים עברו לרגל אחת.‬
‫אז שני השחקנים שהחזיקו בחבל‬ ‫כרכו את החבל סביב רגל אחת,‬
‫ועל השחקן היה לקפוץ בתוך החבל‬ ‫מבלי לנחות עליו.‬
‫לרוע המזל, היום לא תמצאו אנשים שמשחקים כך,‬ ‫בגלל שהמשחק הזה לא קיים כאפליקציה.‬
‫אבא של סוזן עבד בדואר אוגנדה,‬
‫עבודה שנחשבה טובה באותו זמן.‬
‫כן.‬ ‫-אבל,‬
‫כשאבא של סוזן מת,‬
‫סוזן ואימא שלה נאלצו לעבור לשכונה שלנו.‬
‫היא הייתה היחידה שהיה לה טלפון בכל המחוז.‬
‫מדובר על שנות ה-80, כן?‬
‫אפילו העשירים ביותר‬
‫נאלצו להזמין תור כדי להשתמש בטלפון.‬ ‫כפי שאתה יכול לדמיין,‬
‫מיותר לומר,‬
‫שדירת החדר שלהן הייתה מוקד עלייה לרגל.‬
‫אנשים הגיעו תמיד כדי להשתמש בטלפון‬
‫וכמה אנשים באו רק כדי לראות את הטלפון.‬
‫אז בערב השנה החדשה ב-1988, ירד גשם כבד.‬
‫רעמים וכל זה. מזג האוויר היה מטורף.‬
‫אישה מבוגרת, בערך בת 60,‬
‫רטובה כולה,‬
‫היא התהלכה בשכונה ודפקה על דלתות הבתים.‬
‫הנחתי שהיא מחפשת מחסה מהגשם,‬
‫והייתי היחיד בבית שלא ישן,‬
‫אז לא פתחתי את הדלת, מן הסתם.‬
‫אבל הסתכלתי.‬
‫הסתכלתי דרך החלון‬ ‫וראיתי אותה עוברת מבית לבית.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫היא הגיעה לביתה של אימא של סוזן.‬
‫כפי שתוכל לדמיין,‬
‫רוב האנשים יכניסו זר לביתם‬ ‫רק אם הדבר יועיל להם בצורה כזו או אחרת.‬
‫אז הרבה מהשכנים היססו לפתוח את הדלת.‬
‫אז היא המשיכה עד שהגיעה לבית אימה של סוזן.‬
‫באותו בוקר, התעוררנו ומצאנו זירת פשע.‬
‫ארבעה אנשים נרצחו במהלך המבול.‬
‫אדם אחד נחנק,‬
‫ושלושת האחרים נדקרו למוות.‬
‫בית אימה של סוזן…‬
‫היה ריק.‬
‫אתה מבין, הגנבים,‬
‫הם ניצלו את רעש הגשם כדי לבצע את זממם‬
‫ורוקנו כמעט מחצית מהשכונה.‬
‫והאישה הזקנה?‬
‫האישה הזקנה…‬
‫היא הייתה חלק מזה, שותפה בכל העניין.‬
‫כמו פיתיון.‬ ‫-וואו.‬
‫אימא של סוזן חשבה שהיא רצתה להשתמש בטלפון,‬ ‫אולי. אני לא יודע.‬
‫אבל היא פתחה את הדלת לזקנה הנחמדה,‬ ‫והפכה לקורבן.‬
‫פושעים נוטים לאמץ חזות תמימה‬ ‫כדי לגרום לאנשים לפתוח בפניהם את הדלת.‬
‫אימא של סוזן פתחה את הדלת והיא…‬ ‫שילמה בחייה.‬
‫מוסר ההשכל הוא,‬
‫לפעמים, הדבר הטוב הוא לא הדבר הנכון לעשות.‬
‫במקרה הזה, אתה.‬
‫כן? אני? מה?‬
‫מה איתי?‬
‫אכפת לך אם אעשן?‬
‫לעזאזל! שכחתי את הסיגריות שלי.‬
‫אז יש לנו את רוצח בדל הסיגריה‬ ‫שמסתובב ורוצח אנשים.‬
‫ואז, יש אותך,‬
‫צעיר תמים למראה, שנראה שנפצע במאבק.‬
‫אני לא יודע מה אימא של סוזן הייתה חושבת,‬
‫אבל יש לי תאוריה.‬
‫אז אתה אומר שאני מעמיד פנים? כאילו…‬
‫זה לא מה שאמרתי.‬
‫רק אמרתי שאתה לחוץ מאוד מהסיפור שלך.‬
‫אולי תעדיף שנסכים עם התאוריה שלי.‬
‫גבר, תראה,‬
‫אני לא פושע, טוב?‬
‫אני…‬
‫מה? בחור בלי מזל.‬
‫כי ביומיים האחרונים, החיים שלי היו…‬
‫בהיעדר מילה אחרת,‬ ‫החיים שלי היו מטורפים, באמת.‬
‫היי!‬
‫בדרך כלל,‬ ‫אנשים ברי מזל לא מבינים שהם ברי מזל‬
‫עד שזה מאוחר מדי.‬
‫אתה, לדוגמה.‬
‫כנראה שמצבך היה טוב יותר לפני שבוע,‬
‫אבל רק היום הבנת את זה.‬
‫אבל עכשיו, כשהגיע היום,‬
‫כבר לא תוכל לקבל את מה שהיה לך שלשום.‬
‫אתה עדיין חושב שהסיפור שלך ארוך מדי,‬ ‫או שתעדיף שנסכים עם התאוריה שלי?‬
‫רק במקרה שתג השוטר המבריק שלי‬ ‫לא היה מבריק מספיק.‬
‫טוב.‬
‫זה מה שקרה.‬
‫בשבוע שעבר, ביום רביעי… מתי זה היה?‬ ‫יום שלישי? רביעי? זה היה ביום רביעי.‬
‫הייתי בדירה שלי,‬
‫ניסיתי לסיים כמה איורים שעבדתי עליהם, כן?‬
‫אני קריקטוריסט בעיתון "קמפלה ויקלי",‬
‫ואנחנו מפרסמים דמויות מטורפות ומעניינות.‬
‫טוב.‬
‫כן.‬
‫בכל מקרה,‬ ‫אני חושב שמישהו נכנס לדירה וסימם אותי,‬
‫כי התעוררתי באיזה בניין,‬ ‫סתם בניין אקראי, קשור לכיסא,‬
‫אתה יודע, כמו בסרטים.‬
‫סליחה.‬
‫- ויקי אחותי -‬
‫כן?‬
‫לא, כמעט סיימתי.‬
‫תני לי רק עוד כמה דקות.‬
‫כן. אל תכבי את המנוע.‬
‫ואל תסגרי את החלונות, יש כאן יותר מדי אבק.‬
‫מעולה.‬
‫למה את עושה את זה?‬
‫כן?‬
‫אני יוצאת עכשיו.‬
‫לא, אוכל להביא אותו בעצמי. אל תדאגי.‬
‫תודה.‬
‫זה לא כל כך מצחיק עכשיו, נכון,‬
‫בדחן?‬
‫רגע…‬
‫תן לי להבין.‬ ‫-כן.‬
‫אתה מספר לי ששתי בנות חטפו אותך…‬ ‫-כן.‬
‫…ועינו אותך, רק בגלל ציור?‬
‫כן.‬
‫ציור של ישו? זה הסיפור שלך?‬
‫אני נשבע באימא שלי, כל זה קרה.‬
‫לא אמרתי שזה לא קרה.‬ ‫אני רק אומר שזה… מה המילה…‬
‫זה מוזר, אתה מבין?‬ ‫-כן. מוזר.‬
‫הדברים האלה לא קורים באוגנדה.‬
‫אני יודע.‬
‫בוא נאמר שזה קרה.‬
‫הציור…‬ ‫-כן?‬
‫מה היה נושא הציור?‬
‫טוב…‬
‫על ישו שבעט בדלי.‬
‫כמובן.‬
‫אז אני מניח ששתי הבנות האלה היו נוצריות.‬
‫כנראה.‬ ‫-או שאתה אומר שהן היו מוסלמיות,‬
‫כי למוסלמים יש בחור משלהם.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אולי, אולי לא. לא יצא לי לשאול.‬
‫היא לא הייתה לבושה ב…‬
‫חיג'אב.‬ ‫-כן, חיג'אב.‬
‫טוב, הגיע הזמן.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הגיע הזמן שהנוצרים יקצינו שוב.‬
‫מה זאת אומרת "שוב", "יקצינו שוב"?‬
‫הנוצרים הם ידידותיים כיום.‬
‫הייתה תקופה שהנוצרים היו קיצוניים מאוד.‬
‫אתה חושב שהקולוניאליסטים הגיעו לאפריקה,‬
‫לקחו את אדמתנו,‬
‫נתנו לנו ספרים,‬
‫וכולם פשוט האמינו בדרכם‬
‫והתחילו לשיר ולרקוד "קומביה"?‬
‫ברור שלא! הם הוכו עד שנכנעו.‬
‫או שתאמין, או שתמות.‬
‫אז כן, אם זו לא קיצוניות,‬ ‫אז אני לא יודע מהי קיצוניות.‬
‫אז, כן, אולי הגיע הזמן.‬
‫אז,‬
‫מה הייתה הבדיחה?‬
‫זה באמת לא כל כך מצחיק, גבר.‬
‫ספר לי את הבדיחה,‬ ‫ואגיד לך אם זה מצחיק או לא.‬
‫דוד, הכול בסדר?‬
‫תמשיך.‬
‫טוב.‬
‫אז זה היה ככה,‬
‫מישהו מחזיק תמונה של ישו, כן?‬
‫והחבר שלו…‬
‫סליחה. רק רגע.‬
‫החבר שלו שואל אותו… טום.‬
‫אני אוהב לתת לדמויות שלי שמות‬ ‫שניתן להזדהות איתם.‬
‫אז טום שואל אותו,‬
‫"מה ישו אמר לאשתו‬
‫לפני שהוא בעט בדלי?"‬
‫ישו היה נשוי?‬
‫זה לא משנה.‬
‫נניח שזה יקום מקביל. זו הבדיחה.‬
‫טוב. בסדר.‬ ‫-כן.‬
‫אז מה ישו אמר לאשתו?‬
‫הוא ביקש ממנה לדחוף את הדלי מעט שמאלה‬
‫ולהוציא את הדגים.‬
‫לא הבנתי.‬
‫אתה מכיר את הביטוי "לבעוט בדלי"?‬
‫אני מכיר אותו. אני יודע.‬ ‫-כן, הכוונה היא למוות.‬
‫זה משחק מילים, אתה יודע. כאילו…‬
‫במקרה הזה, לבדיחה יש כפל משמעות.‬
‫ישו ממש בעט בדלי, כמו בכדורגל.‬
‫ו…‬
‫היא הייתה צריכה להוציא את הדגים.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫טוב.‬ ‫-כן.‬
‫אני צריך לצייר משהו בכל שבוע‬ ‫ולפעמים נגמרים לי הרעיונות.‬
‫אולי תירשם לשיעורי כתיבה.‬ ‫-האמת שיש לי שני תארים, אז…‬
‫מה?‬
‫הייתי בבית ספר לרפואה במשך חצי שנה.‬
‫אבל זה לא העניין.‬ ‫הבדיחה לא הייתה פוגענית, בכנות.‬
‫מסתבר שמישהו נפגע ממנה.‬ ‫-טוב, הן טעו.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-מה?‬
‫לא על המושב שלי.‬
‫מה הבעיה שלו?‬
‫אני חושב שיש לו בחילה בנסיעות.‬
‫לא, לפני זה. מה קרה לו לפני כן?‬
‫אתה מכיר את רוצח בדל הסיגריה?‬
‫רגע, זה הוא?‬ ‫-לא.‬
‫הוא כנראה רק אחד העדים.‬
‫רגע. מה שמעת?‬
‫טוב, שמעתי בחדשות שהוא מתמקד במשפחות‬
‫ושורף אותן בישבן באמצעות סיגריה.‬
‫איזה סיפור מטורף כזה…‬
‫ומשמיד את כל הראיות.‬
‫רגע.‬
‫זה אחד העדים מסיפור הסיגריות שדיברת עליו?‬
‫כשאמרת "עד", לא חשבתי שהתכוונת לעד אמיתי.‬
‫זה מטורף. ממש מסעיר.‬
‫כן. אנשים מתים וזה ממש מסעיר, נכון?‬
‫טוב, לא התכוונתי לזה.‬
‫דוד!‬
‫הכול בסדר?‬
‫צ'יף,‬
‫אתה בסדר?‬
‫איך קוראים לו?‬
‫אני לא יודע.‬
‫למה אתה חושב שהוא נקרא "רוצח בדל הסיגריה"?‬
‫לא, התכוונתי לרוצח הסדרתי ההוא.‬
‫התשובה נמצאת בשמו.‬
‫בוא לעזור לי.‬
‫אני לא יכול לעזור. הידיים שלי. אני מצטער.‬
‫קדימה.‬
‫זה פאוץ'?‬
‫לא ראיתי אותם שנים, גבר.‬
‫שמע, בפעם הבאה שתרצה להקיא…‬
‫תשתמש בזה בבקשה, טוב?‬
‫בבקשה.‬
‫עכשיו אאזוק לך רק יד אחת.‬
‫…זה סיפורה הטרגי של אקול רייצ'ל.‬
‫לאלה מכם שהצטרפו אליי כעת,‬
‫רייצ'ל היא בת ה-12‬ ‫שמתה לאחר שעברה הפלה בביתה.‬
‫בית הספר לא יודע על כך.‬
‫להוריה אין מושג איך כל זה קרה, ו…‬ ‫-אתה יודע, אני חושב שבגלגל הזה יש פנצ'ר.‬
‫אני חושב שנסתדר.‬
‫זה לא הבחור שנורה ברגל?‬
‫לא.‬
‫זה היה בבה קול. זה בובי ויין.‬
‫כן.‬
‫אתה לא מכיר את בובי ויין?‬
‫אתה בטוח שאתה שוטר, גבר?‬
‫וואו.‬
‫שמעתי שהוא נורה בפיקת הברך.‬
‫בפיקת הברך או בירך?‬
‫שמעתי שזו הייתה פיקת הברך.‬
‫מסתבר שהכדור ניתז, או משהו כזה.‬
‫הוא כאילו קפץ בחזרה, אתה מבין?‬
‫היי…‬ ‫-משהו מטורף כזה.‬
‫מי סיפר לך את זה?‬ ‫-זה היה בעיתון. כאילו…‬
‫טוב.‬
‫אתה יודע מה קורה‬ ‫כשהברך סופגת קליע 9 מ"מ חלול?‬
‫הכול.‬
‫וכשאני אומר "הכול",‬ ‫אני לא מתכוון למשהו טוב.‬
‫כשסופגים ירייה בברך,‬ ‫או "פיקוק", כפי שהדבר מכונה,‬
‫היא דרך אכזרית לגרום לכאב ולנזק בגוף.‬
‫הפעולה הזו מכאיבה כל כך,‬ ‫עד שאין מילים רבות באנגלית‬
‫כדי לתאר את עוצמת הכאב המתלווה אליה.‬
‫באוגנדה, יש לנו מילה.‬
‫היא נקראת "אוקווינגה".‬
‫במפרק הברך נמצאים עצמות, סחוס, סיבי שריר‬
‫וקבוצות עצבים.‬
‫ומכיוון שמפרק הברך מכיל את כל אלה,‬
‫כשקליע חודר למפרק, הוא יכול לפגוע בכל אלה,‬
‫וליצור חלל קטלני וקרעים עמוקים.‬
‫העצמות הרבות הנמצאות במקום‬ ‫הן אלו שגורמות לכאב המיידי.‬
‫אפילו ירייה באקדח בעל קליבר קטן‬ ‫כמו זה של פטריק,‬
‫עלולה לגרום לנזק לכל החיים בברך.‬
‫קליעים עשויים מעופרת.‬
‫הנוזל הסינוביאלי המרפד את מפרק הברך‬ ‫ממוסס את העופרת.‬
‫כך שאם תימצא לך עופרת בברך,‬
‫הדבר יגרום להרעלת עופרת כרונית,‬
‫אשר עלולה להוביל להיפרטרופיה של המפרקים,‬
‫מחלה ניוונית חמורה.‬
‫- ג'ים קטנדה‬ ‫2020 - 1990 -‬
‫אז בוא נאמר שזה באמת קרה.‬ ‫החבר הזה שלך…‬
‫הוא לא חבר שלי.‬ ‫-טוב.‬
‫הוא היה סובל מהרעלת עופרת לכל החיים,‬
‫זה לא משהו נחמד במיוחד.‬
‫לפי הדרך שהם קופצים לגובה על הבמה,‬
‫אני מהמר שזה היה רק פצע שטחי.‬
‫אולי הכדור נכנס ויצא.‬
‫בכל מקרה, אתה לא רוצה לחטוף כדור בברך.‬ ‫-טוב.‬
‫כי זה מקום ממש מכאיב לחטוף בו כדור.‬
‫אפרופו כאב, איך ברחת מהבנות הדתיות?‬
‫לא ממש ברחתי, אתה יודע.‬
‫היא…‬
‫הן לקחו אותי למקום אחר,‬
‫איזה יער עצי אורן, או משהו כזה, מקום מוזר.‬
‫שתוק.‬
‫פאק! שיט!‬
‫את עושה טעות גדולה, את יודעת?‬
‫אם היה לך שכל בראש העלוב שלך,‬
‫היית הורגת אותי עכשיו.‬
‫אני באמת הורגת אותך.‬
‫אתה תמות.‬
‫כן?‬
‫אז למה אני עדיין חי?‬
‫למה אני עדיין חי?‬ ‫-הקבורה תהרוג אותך.‬
‫כן, תביני, זו הבעיה.‬
‫אני לא יודע מה את חושבת…‬
‫אבל אני אצא מהחור הזה.‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫הזדמנות אחרונה. אני יוצא.‬
‫טוב, למה עצרנו?‬
‫זה משהו שהאידיוט הזה אמר.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫בעצם, זה לא מה שהוא אמר.‬
‫זו הדרך בה הוא דיבר.‬
‫את לא באמת חושבת שהוא יצא מהבור, נכון?‬
‫- זכרו, זה עדיין סיפור אמיתי! -‬
‫וואו.‬
‫כן.‬ ‫-אלוהים אדירים.‬
‫מה קורה במדינה הזו, לעזאזל?‬
‫אני יודע, גבר. זה מטורף, נכון? זה מגוחך.‬
‫אתה תזהה את הפנים שלהן?‬
‫הבנות שחטפו אותך,‬
‫האם תזהה את הפנים שלהן,‬ ‫אם תראה אותן שוב?‬
‫טוב, אחת מהן מתה עכשיו, אבל כן.‬
‫אבל אני זוכר את הבחורה שברחה, אתה מבין?‬
‫היו לה עיניים ממש קטנות. כאילו…‬
‫היא הייתה דומה לברנדה פאסי.‬ ‫-טוב.‬
‫אז כדאי שניסע לתחנה.‬ ‫-לתחנה?‬
‫כן. אתה צריך למסור הצהרה.‬
‫יש לנו צייר קלסתרונים מוצלח.‬ ‫תצטרך רק לתאר לו את מי שראית,‬
‫והוא יוכל לתת לנו קצה חוט.‬
‫זה מוכרח לקרות היום?‬
‫כאילו, לא אכפת לי לבוא בכל יום אחר,‬ ‫אתה יודע.‬
‫לא…‬ ‫-אוכל לבוא ביום שלישי, נניח, אחרי שאנוח.‬
‫לא, צריך לעשות את זה עכשיו,‬ ‫כל עוד זה טרי בזיכרונך.‬
‫אני מבטיח שזה לא ייקח הרבה זמן.‬
‫ובנוסף, אחזיר אותך הביתה באופן אישי.‬
‫איפה אמרת שאתה גר?‬ ‫-בנטינדה.‬
‫ממש לפני סופרמרקט "טסקיס".‬
‫אבל עכשיו אני נוסע לאימא שלי,‬ ‫והיא גרה הרחק במקינדה, אז…‬
‫יש שם דגים טובים.‬
‫כן, דגים מעולים.‬
‫שלום, גברתי. אני מקווה לקבל הנחה הפעם.‬
‫שים את זה פה.‬
‫תן לו את זה.‬
‫טוב.‬
‫זה משהו דתי?‬ ‫-לא.‬
‫זה סתם משהו שלקחתי.‬
‫זו ראייה?‬
‫ברור שלא.‬
‫חשבתי שזה יפה, אז לקחתי את זה‬
‫וזה היה רחוק מאוד מזירת הפשע.‬
‫זה הקמע שלי.‬
‫טוב.‬
‫דוד, אני אסדר את האזיקים שלך.‬ ‫הם לא נראים נוחים במיוחד.‬
‫- לא הושג צדק לקורבנות‬ ‫למשטרה אין חשוד להרשיע -‬
‫המשקאות התייקרו ב-200 שילינג.‬
‫שאנקה לך את השמשה?‬
‫לא, זה בסדר.‬ ‫-זה בחינם.‬
‫אפשר?‬
‫תודה.‬
‫הכול מוכן.‬
‫ויקי!‬
‫רגע, לאט לאט.‬
‫לאט לאט.‬
‫מה קורה?‬
‫מה?‬
‫עכשיו?‬
‫טוב, אני אגיע.‬
‫בסדר.‬
‫הכול בסדר?‬
‫זו אחותה של החברה שלי.‬ ‫כנראה שמשהו לא בסדר.‬
‫היא רוצה שאחזור הביתה עכשיו.‬
‫אבל היא בסדר, או…‬
‫אני לא יודע. החברה שלי בהיריון,‬
‫וחווינו כמה הפלות בעבר, אז…‬
‫אני מקווה שזה לא מה שקרה.‬
‫אצטרך להגיע לשם במהירות,‬ ‫אבל תן לי להוריד אותך בתחנת המשטרה.‬
‫כשתגיע לשם, תבקש לדבר עם בוב.‬
‫ספר לו שפטריק הביא אותך ושלח אותך אליו.‬
‫תוכל לקבל קלסתרון של הבנות,‬
‫החוטפות, הבחורות הדתיות.‬
‫אני מצטער, אבל אני מוכרח ללכת, בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫אתה רואה את השלט הזה?‬ ‫-כן.‬
‫השלט הכחול עם הבריון והאותיות הלבנות?‬
‫המסעדה?‬ ‫-לא.‬
‫- קנו ותיהנו מהספר‬ ‫שנו את חייכם - פרופסור סאלי -‬
‫היא סגולה. שלט כחול ומילים לבנות. כן.‬ ‫-כן, ראיתי אותו.‬
‫מולו יש משאית אדומה, כבאית.‬
‫אבל מולה נמצאת תחנת משטרה.‬
‫אני רוצה שתלך לשם.‬
‫תבקש לראות את בוב,‬ ‫תגיד לו שפטריק שלח אותך.‬
‫הוא יחבר אותך לצייר הקלסתרונים,‬ ‫וכשהוא יסיים, אאסוף אותך. בסדר?‬
‫אני…‬ ‫-אני באמת חייב לזוז.‬
‫אני לא יודע, אחי.‬
‫אני מצטער, אבל אני מוכרח לזוז.‬
‫טוב, מה איתו?‬
‫אני בטוח שלא אכפת לו.‬
‫אכפת לך?‬
‫כנראה שלא.‬
‫טוב.‬
‫תודה.‬
‫כחול ומילים לבנות.‬ ‫-כן.‬
‫מול המשאית.‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫התיק שלי!‬
‫שכחתי את התיק שלי.‬
‫בעצם, במחשבה שנייה, היכנס.‬
‫זה לא אחראי מצידי להשאיר אותך פה.‬
‫הרגע הודית ברצח.‬
‫בוא, ניסע אליי הביתה קודם ומשם נלך לתחנה.‬
‫תיכנס. קדימה.‬
‫הרצח הזה נחשב להגנה עצמית מבחינה חוקית.‬ ‫-בטח, כולם יודעים זו הייתה הגנה עצמית.‬
‫פטריק!‬
‫היי, סליחה על ההטרדה,‬ ‫אבל אפשר להשתמש בשירותים שלך? בבקשה?‬
‫טוב. אין בעיה.‬
‫תודה.‬
‫בעצם, אתה יודע מה?‬ ‫-כן?‬
‫תביא לי את הדגים.‬ ‫-את מה?‬
‫אף פעם לא הבנתי למה תולים דגים על הגריל.‬
‫כאילו, מה זה?‬
‫אתה לא רוצה דג מסריח באוטו שלך.‬
‫חוץ מזה, זה שומר על טריות הדגים.‬
‫לכן עליכם לקרוא את הספר, "המקום השמח".‬
‫מכיוון שהוא לוקח אתכם למקום‬ ‫בו תגלו את פנימיותכם,‬
‫מקום בו תפתרו את הבעיות שלכם,‬
‫דרך בה תגדלו את ילדיכם כהלכה,‬ ‫תוך פיתוח עצמי…‬
‫שירותים.‬ ‫-תודה.‬
‫ובבקשה,‬
‫תשתמש במגבת החומה.‬
‫טוב! הבנתי.‬
‫אגב, אם תשתין, אל תוריד את המים.‬
‫מה עשיתי לעצמי?‬
‫אקדח? איפה ג'וזף?‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫-לא יודעת?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫את טיפשה?‬
‫לא, תקשיבי.‬
‫אני רק רוצה שתספרי לי איך הוא נראה.‬
‫הוא היה גבוה? נמוך? הוא היה שמן?‬ ‫אני צריך לדעת!‬
‫אני לא יודעת. אין לי מושג.‬ ‫-למה היא לא התקשרה אליי?‬
‫כאילו…‬ ‫-למה לא התקשרת למשטרה?‬
‫היית צריכה להתקשר אליי.‬ ‫מה דורותי התכוונה לעשות?‬
‫אני לא יודעת!‬ ‫-נסעתן באותו רכב?‬
‫נסענו באותו רכב.‬ ‫-ואת…‬
‫לעזאזל!‬
‫פשוט…‬
‫אני לא יודעת!‬
‫יש לך את המספר שלי.‬ ‫היית צריכה להתקשר אליי.‬
‫נלך למשטרה.‬
‫מה?‬ ‫-אני צריך לדעת איפה הוא.‬
‫אני לא יודעת. אין לי מושג.‬
‫הייתי מוכרחה ללכת כי שמעתי ירייה…‬
‫אחזקת נשק היא בלתי חוקית!‬
‫החלטתי לנסוע,‬ ‫כי ראיתי שהוא מכוון אליי את הרובה.‬
‫זה הבחור, פטריק. זה הוא!‬
‫פתח את הדלת.‬ ‫-אתה צריך לפרוץ את הדלת.‬
‫אני רק רוצה לדבר.‬
‫פרוץ את הדלת!‬
‫אתה חושב שאני טיפש? לך תזדיין!‬
‫לא, פטריק. אל תעשה את זה.‬ ‫-לא!‬
‫לא כאן.‬ ‫-למה?‬
‫כי המוות הוא קל מדי.‬
‫בבקשה.‬
‫סמוך עליי.‬
‫כשתראה מה הוא עשה לדורותי…‬ ‫-פאק.‬
‫תבין למה ירייה בראש‬ ‫היא מוות מהיר מדי עבורו.‬
‫מה אמרת על כדורים בפיקת הברך?‬
‫אני זוכר.‬
‫אמרת שהם ניתזים. בוא נראה.‬
‫אני נשבע,‬ ‫אתה צריך להפסיק להשמיע את הקול המעצבן הזה.‬
‫שתוק, או שאני נשבע, אירה בברך השנייה שלך.‬
‫אני נשבע, אני אירה בך.‬
‫אירה גם בזרוע השנייה שלך.‬ ‫אני אירה בכל דבר שיש לך שניים ממנו.‬
‫כמו הפרצוף הדפוק שלך.‬
‫דו-פרצופי מזדיין.‬
‫מיהו?‬
‫שיט! שכחתי ממנו.‬
‫הוא סתם בחור מתיק דפוק אחר.‬
‫את ודורותי?‬
‫עכשיו אתן חוטפות אנשים? מענות אנשים?‬
‫הפכתן לנוקמות דתיות?‬
‫מה קורה… מי אתן?‬
‫מה זאת אומרת, "נוקמות דתיות"?‬
‫אין לזה קשר לדת שלו.‬
‫זה מה שהוא סיפר לך?‬
‫זה לא נכון.‬
‫הבחור הזה. המזדיין הזה.‬
‫אל תאמין למילה שהוא אומר.‬
‫הוא שקרן מזוין.‬ ‫-שקרן מזוין וגנב!‬
‫ידעתי. ידעתי שהבן זונה הזה משקר‬ ‫מהרגע שפגשתי אותו.‬
‫ידעתי!‬
‫ספרי לי הכול.‬
‫הוא הבחור מהחדשות.‬
‫אלו חדשות?‬
‫אתה זוכר את הנערה מהחדשות,‬
‫אקול הזו?‬
‫דורותי סיפרה לי עליה, לדעתי.‬ ‫היא הנערה שמתה בבית החולים מולגו?‬
‫איך היא קשורה לעניין?‬
‫דורותי לא סיפרה לך שהיא הגיעה לבית החולים‬ ‫בגלל החזיר הזה.‬
‫היא התאשפזה בגלל הפלה שהסתבכה,‬
‫מה שהדאיג את דורותי ואת שאר האחיות,‬ ‫כפי שתוכל לדמיין.‬
‫דורותי פרשה עליה את חסותה‬ ‫ובאמת ניסתה להציל את חייה.‬
‫אבל זה היה מאוחר מדי.‬
‫בהתחלה, הנערה לא רצתה לדבר.‬
‫אבל ממש לפני שמתה,‬
‫היא נבהלה וסיפרה לדורותי מה קרה.‬
‫הוא הכניס אותה להיריון וניסה לבצע בה הפלה.‬
‫ואני מנחשת שהוא עשה זאת‬ ‫כדי למנוע ממנה להגיע לבית החולים,‬
‫מכיוון שאם הייתה מגיעה לבית החולים,‬ ‫אנשים היו מגלים שהוא שכב עם בת 12, לעזאזל!‬
‫אתה יודע מה הוא אמר לה?‬
‫הוא אמר לה שהוא רופא במשרה חלקית, הדפוק.‬
‫כן, גם לי הוא סיפר את השטות הזו,‬ ‫לא האמנתי למילה.‬
‫שהוא הלך לבית ספר לרפואה וכל זה.‬
‫רופא במשרה חלקית בתחת שלי.‬
‫אז ילדה מתה‬
‫והכול בגלל הסוטה הזה כאן,‬
‫שלא רצה שאיש יגלה שהוא סוטה.‬
‫אבל למה לא סיפרתן לי?‬
‫התכוונו לעשות את זה… בסופו של דבר.‬
‫אתה יודע שלדורותי אסור לדבר על החולים שלה,‬ ‫גם לא עם המשטרה, על פי החוק.‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫זה עניין של חיסיון בין רופא למטופל.‬
‫ואתה יודע איך היא מתייחסת לעבודה שלה.‬
‫היא תכננה לצלם אותו מתוודה.‬
‫היא תכננה למסור לך את הסרטון.‬
‫באמת ראית אותה מתה?‬
‫מי? דורותי?‬ ‫-דורותי. ראית אותה מתה?‬
‫לא ראיתי. שמעתי את הירייה‬ ‫וראיתי אותה על הקרקע.‬
‫אני לא יודעת. אולי היא עדיין חיה.‬
‫תראה, באמת רציתי לספר לך הכול,‬
‫אבל הכול קרה כל כך מהר.‬
‫כשדורותי אספה אותי ביום רביעי,‬
‫לא ידעתי מה קורה‬ ‫עד שהגעתי לבית של אימא שלו.‬
‫שם מצאנו אותו.‬
‫מצאנו אותו מעשן מתחת לאיזה גשר.‬
‫ככה תפסנו אותו.‬
‫רובין?‬
‫ברוס?‬
‫מה לגבי סטיבן? בוב?‬
‫לוק?‬
‫כמו לוק סקייווקר?‬
‫איינשטיין? לוסיוס?‬
‫את יודעת,‬ ‫אין צורך לבחור שמות של מפורסמים מהעבר.‬
‫ושמרי את השם לוסיוס לילד שלך.‬
‫אני באמת לא רוצה לתת שם טיפשי לילד שלי,‬
‫רק בגלל שמישהו עם השם הזה הופיע בטלוויזיה.‬
‫עכשיו, איינשטיין…‬ ‫-מה הבעיה עם איינשטיין? הוא היה חכם, לא?‬
‫"מה הבעיה עם איינשטיין?"‬
‫זו התעללות בילד, וי. זו הבעיה.‬
‫הילד יצטרך להצדיק את שמו,‬ ‫אחרת יצחקו עליו בבית הספר.‬
‫אני אוהבת את השם לודוויק, הוא מגניב.‬
‫נחמד לקבל שם מגניב עם משמעות היסטורית.‬
‫זה מעצב את האופי.‬ ‫-טיפוס הרים מעצב את האופי, לא שמות מוזרים.‬
‫טוב, נסכים שלא להסכים.‬
‫המצלמה פועלת?‬
‫בסדר, חתיכת מופרע.‬
‫אתה תסתכל היישר למצלמה‬
‫ותספר את האמת.‬
‫אם תשקר, אירה לך בביצים.‬
‫בהצלחה, זו תהיה מטרה קטנה מאוד.‬
‫בגלל…‬
‫זה אומר שהפציעה ביד הייתה שקר.‬
‫אבל אם היית קוברת אותו,‬ ‫איך היית מקבלת את הווידוי שרצית?‬
‫הוא אמר לך שקברנו אותו חי?‬
‫בן זונה!‬
‫אני צריך לבדוק שלא השתגעתי‬ ‫בגלל שהאמנתי למילה אחת של הזבל הזה.‬
‫ברור.‬
‫ודורותי, מאיפה היא השיגה את הרובה?‬
‫היא אמרה לי שהיא שאלה את שלך.‬ ‫-שלי היה ב…‬
‫יש לך תיק מגניב, אגב. יש לי תיק כזה בדיוק.‬
‫שיט!‬
‫דוד, אתה בסדר? מה קרה?‬
‫כן, אני בסדר. איבדתי שליטה על הרכב,‬ ‫אבל אני בסדר. יש לך סיגריות?‬
‫תודה.‬ ‫-הסיגריות האלה יהרגו אותך.‬
‫- הכנס קוד -‬
‫אפס, אחת, אפס, שש, אפס, תשע.‬
‫היי, פטריק! בקשר לתמונה ששלחת קודם.‬
‫לא הצלחתי להצליב את התמונה מייד.‬
‫אבל אז ריטה…‬ ‫אתה מכיר את ריטה מהנהלת חשבונות?‬
‫כן, היא מצאה אותה על השולחן שלי‬ ‫ושאלה אותי אם התיק נסגר סוף סוף.‬
‫שאלתי אותה, "איזה תיק?"‬
‫ואז היא סיפרה לי על התיק שעבדנו עליו.‬
‫- שתי הרוגות בהצתת בית "מכשף אליל" -‬
‫אתה יודע, הזקן ששכניו האשימו אותו בכישוף‬ ‫ושרפו את ביתו, כשבתו ונכדתו בפנים?‬
‫- פטריק אסימווה -‬
‫כן, התיק הזה.‬ ‫האיש הגיע לתחנה מספר פעמים‬
‫וטען שההאשמה בכישוף היא מזימה‬ ‫שמטרתה לרצוח אותו ולהשתלט על אדמתו.‬
‫אבל לא הייתה לו דרך להוכיח את טענתו,‬ ‫אז התיק לא נפתר.‬
‫בכל מקרה, חשבנו שזה מוזר שהוא הפך לעד‬ ‫בפרשת רוצח בדל הסיגריה.‬
‫נראה שהצרות רודפות את הזקן הזה.‬
‫בכל מקרה, נתחקר אותו עוד כשתגיעו.‬
‫- לאחר שבועיים -‬
‫ההורים שלך בסביבה?‬
‫כן. למה?‬
‫אחים, תנו לי לסדר את זה.‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬