Unul dintre lucrurile care definesc societatea modernă
este abilitatea noastră de a dezbate problemele care ne dezbină.
Această țară a fost fondată pe dezbateri.
O dezbatere inteligentă are două tabere care prezintă idei bazate pe fapte.
Nu se dau porecle, nu se aruncă cu noroi și nu există deloc contact fizic.
Dar, uneori, regulile sunt încălcate.
Uneori, ca națiune, avem tendința să recurgem la violență.
CU ȘASE ORE MAI DEVREME
Dar Craig Mandel? Pare o jigodie.
Cu siguranță e o jigodie. În plus, are buzunare adânci.
Dar nu are legătură cu foști angajați de-ai lui Walker.
Nu se potrivește descrierii.
Dar Blaine Novak?
E mai curat decât conștiința lui Jimmy Carter
la colectă.
Da, știu. E cel mai de treabă miliardar.
Dar o mai știi pe dra Monroe?
Operatoarea video concediată de Walker?
A primit o bursă de la NGO-ul lui Novak,
fundația STEMBoss.
Walker e în consiliul de administrație.
Plus faptul că Novak a contribuit cu 20 de milioane
la campania lui Walker…
Se potrivește descrierii.
Cred că Annie îi face pe livratori să se bată pentru bacșișuri.
Cine îți dă mesaje?
- Nimeni. - Mocasini.
Victoria lui Walker în Carolina de Sud, strategia ei de dezbatere.
Am nevoie de o declarație. El știe asta.
Dar nu pot apela la el în mod oficial.
Și ce? Îi ignori mesajele?
Ăsta e modul de operare de-acum. Da.
N-ar fi trebuit să…
Nu termina fraza. Știu bine ce-ar fi trebuit să nu fac.
Putem reveni la dra Monroe, te rog?
Ia-i un interviu. O fi ceva.
Îmi trebuie numărul ei.
Trimite mesaj pe rețelele de socializare. Chiar trebuie să fac totul?
Ploaie rece, zăpadă, polei…
Îți trebuie o geacă mai groasă.
Credeam că e treaba ta să-mi ții de cald.
Nu răspunde. Suntem ocupate.
Știu, dar cred că e tata.
Sau managerul meu.
M-am săturat de rahatul ăsta.
Bună, Ashleigh!
Am crezut că ai murit.
Și asta te-a înfuriat?
N-ai mai postat de 17 ore.
Dacă te plictisești în campanie, nu-i nimic.
Hai să facem ceva neplictisitor.
Cine zice că sunt în campanie?
Lipsa de angajare, lipsa de conținut.
Te pun în Hype House.
Ce? Nu.
Recunosc, m-am luat puțin cu altele.
Dar am socializat. Mi-am făcut prieteni noi…
Poți socializa gratuit pe Clubhouse.
Rahatul ăsta costă! Cinci mii pe săptămână.
- Cinci mii pentru locul meu? - Lola.
Nu te oblig să faci lucruri doar ca să văd cum suferi.
Am niște doze cu alcool și frișcă de la Liqream.
Ți-am lăsat o cutie la recepție.
Dacă vrei să-ți păstrezi locul în autobuz, trebuie să-ți păstrezi sponsorii.
Nimeni nu călătorește pe gratis, Lola.
Doamne!
Nimic.
Benji, cum te vei folosi de dezbatere
pentru a profita de victoria lui Walker în Carolina de Sud?
Va fi cea mai inteligentă și mai pregătită persoană de pe scenă,
ca întotdeauna.
Ai văzut-o în comitet. E o luptătoare.
Va lupta pentru poporul american deseară.
Mersi mult pentru jargonul politic total inutil.
Acum trece peste mine.
Ce? Nu.
Credeam că ne-am înțeles. Că avem o relație profesională.
Că trecutul e trecut. Că am lămurit-o între noi.
Dar e evident că tu simți altceva…
De când ai dispărut în New York,
m-ai evitat
ca pe un Aziz Ansari beat la dineul Casei Albe.
- Nu simt nimic… - Și apoi asta?
Îi ceri lui Benji, noul meu șef, un comentariu?
Chestia asta
mă face să dau prost. Și nu-mi place.
Deci, ce se întâmplă?
Dale ne-a văzut în Vegas.
Și vestea a ajuns până la editorul-șef.
Deci, când „am dispărut”,
mi-am apărat, de fapt, integritatea și viața de jurnalistă,
în timp ce Phil de la Resurse Umane a citit tot ce-am scris despre Walker,
căutând conflicte.
Iar acum, chiar dacă Bruce mă urăște, am revenit.
Cu singura condiție să nu te folosesc ca sursă.
- N-am știut. - Acum știi.
Deci, nu putem vorbi. Nu putem sta la taclale.
Ar fi grozav să nici nu fim prea aproape.
Aici e bine?
- Da. - Știi ce?
O să-ți las cât loc vrei, da?
Grozav.
Îmi pare rău.
CINCI ORE PÂNĂ LA DEZBATERE
Hai! „Colțul lui Kimmie” e cu lipici.
Mai degrabă penibil.
„La discuții cu Kimberlyn” avea mai multă clasă.
Oamenii de genul ăsta dau greș mereu.
Dacă ne iese bine, numele nu va conta.
A fost grozav că am obținut camera de discuții.
Da, dar voi sta în picioare, nu la un birou, cum am vrut.
Și? Îl folosim în avantajul nostru.
Ai dreptate. O să joc… după reguli.
Îmi lărgesc puțin decolteul… Așa cum fac femeile.
Tu ai zis-o, nu eu.
Putem avea segmentul nostru până în marțea alegerilor.
Din gura ta la urechile lui Dumnezeu.
Aici Rahaii. Știu că v-a fost dor de fată, dar am revenit.
Sunt în Minnesota, la marea dezbatere a democraților.
Denumită și „Agitație în tundră”.
Unde Bobocul va distruge tot.
Vorbim despre schimbările climatice, justiție socială,
anularea datoriilor studenților…
Vorbim despre toate.
Știți despre ce nu vom vorbi?
Despre polei.
Numai asta aud aici și m-am săturat.
Dă-l naibii de polei!
Mi-a trecut. Să ne concentrăm pe chestii importante.
Ne vedem în curând.
Nici măcar umbra să nu-mi apară în clipul ăla.
Charlie s-a întors. Rahat!
A folosit multe emoticoane? Știu ce părere ai despre multe emoticoane.
Nu i-ai spus despre Annie?
Pe când să-i spun,
a început să-mi zică despre cum și-a împlinit el visul.
- Nu voiam să-l întrerup. - Știe că s-a retras?
E mai bine să smulgă ea bandajul mai întâi.
Și curăț eu după aia.
Bine.
S-a zis cu separația dintre biserică și stat.
Da?
Ce cauți în autobuzul ăsta?
- Lucrez pentru Walker, știi? - Da.
Puteai merge la dezbatere în multe alte moduri, nu crezi?
De ce nu înțelegi că nu putem fi unul lângă altul?
Nici eu nu vreau să fiu aici, dar Benji merge cu Walker.
Am și eu slujba mea.
Deci, mergem împreună.
Nu știu de ce te las să stai lângă mine.
Ești un dezastru.
Nimeni n-a zis că e încântător în autobuzul presei.
Iar călătoriile astea lungi sunt crunte.
Măcar ne aștepta un premiu la destinație.
O dezbatere democratică în direct, adevărată și autentică.
Plus bufetul suedez aferent.
Seara pe care ați așteptat-o cu toții.
O scenă, patru candidați.
Felicity Walker.
Althea Abdi.
Și Hayden Wells Garrett.
Abordând chestiunile care contează pentru America.
Vizionați totul în această seară la WBC.
PATRU ORE PÂNĂ LA DEZBATERE
MICILE ORAȘE AMERICANE DAU LECȚII NAȚIUNII
- Bună, Grace! - Bună!
Am o invitație în plus la vânzarea de mostre Stella McCartney.
M-am gândit că te-ar interesa.
Mersi. Nu m-am gândit la asta de mult.
Ți-o trimit.
Chiar dacă suntem diferite, avem în mod ciudat aceleași gusturi.
Am vrut și să onorez faptul
că faci asta de un milion de ani…
Serios?
O spun cu respect.
Ai fost în locuri în care eu mă zbat să ajung
și vreau un sfat de la tine.
Campania mi-a mers foarte bine până acum.
Am discutat cu toți candidații importanți,
rețeaua m-a remarcat,
am locul meu la dezbatere deseară…
Și vrei să știi cum să profiți de moment.
Da.
Reporterii se bazează pe instincte.
Începem cu asta. Ce-ți spune instinctul?
Orice aleg să fac de-acum, vreau să fie la Liberty Direct News.
Asta-ți spune agenda sau creierul?
În oameni poți avea încredere, dar nu în corporații.
Liberty n-o fi perfectă, dar e o platformă de știri importantă.
Da, dar ei au nevoie de tine, nu invers.
Eu pun preț pe loialitate. Deci, e important…
Prostii! Ca jurnalistă,
trebuie să fii loială doar adevărului și surselor tale.
La naiba cu restul!
Măi! Vă merge Facebook sau Meta, sau ce altceva folosesc bătrânii?
E puțin cam lent.
O fi Wi-Fi-ul din autobuz. Toți îl folosesc.
Bine.
Eu sunt jurnalista creatoare de conținut aici.
Dacă nu folosiți Wi-Fi-ul în interes de serviciu, ieșiți de pe el.
Nici gând! Mă joc Wordle și mi-am intrat în ritm.
Lasă distracția! E vorba de slujba mea. Mă afectează.
Se pare că e problema ta, Lola.
Scuze.
Ai deja o tonă de luciu pe tine, Kimmie.
Ce urmează? Să te faci blondă?
Am vrut, dar nu am atât de mult timp liber.
Acum, pe bune…
Nu te saturi de prostia asta cu genul hetero-normativ
pe care Liberty îl atribuie femeilor? Sincer.
Lasă-mă să ghicesc. Tu ești cea care definește feminitatea.
Nu. Fiecare om ar trebui să se definească singur.
Toate vreți „prima femeie președintă”,
dar genul e doar un construct social.
Ce-o fi ăla, totuși?
Știu ce e. Dar mi se pare stupid.
Fiindcă ești demodată.
Anulează!
- Băi! - Da?
Tu nu crezi că genul e un construct social?
Dacă mă crezi atât de prost încât să răspund,
- …nu mi-ai citit CV-ul. - Nu l-am citit.
Grace, măcar recunoaște că ideea de gen binar
exclude persoanele queer, trans și non-binare
și este susținut doar de bărbații cis.
M-ai bâzâit cu atâtea cuvinte ciudate.
Ești ca un vibrator.
Vaginul meu nu e un construct. Este real.
Chiar și faptul că tu poți spune „genul e un construct”
arată că generații de femei
au luptat din greu ca tu să ai acest privilegiu.
- Nimeni nu ți-l ia. - Serios?
Mie mi se pare că-mi ceri să-mi neg experiența,
iar eu zic: „Du-te naibii!”
Genul a fost folosit ca armă împotriva mea.
Cred că putem respecta contribuțiile din trecut
odată cu redefinirea feminității într-un mod mai incluziv.
Da, dar genul nu ești tu,
ci felul în care ai fost dresată să te porți. E comportamental.
De asta Planificarea Familială și ACLU nu mai folosesc cuvântul „femeie”
și le iau femeilor drepturile reproductive.
Se explică perfect.
Bărbații trans și oamenii non-binari se pot reproduce,
dar unele femei, nu.
Doamne!
Putem da volumul mai încet în încăperea asta partizană?
De asta democrații sunt varză.
Fiindcă sunt prea ocupați să judece și să se mănânce între ei.
- A revenit Wi-Fi-ul. - Slavă Domnului!
Am sunat-o pe dra Monroe,
i-am zis că sunt de la Sentinel
și că vreau să vorbim despre fundația STEMBoss și Blaine Novak.
- Excelent. Ce a zis? - Nimic.
M-a blocat pe Linkedin, Twitter și Snapchat.
E minuțioasă. Grozav!
- De ce ești pe Linkedin? - Investigație.
Stai, de ce e ăsta un lucru bun?
S-a speriat. În cazul ăsta,
are ceva de ascuns. Și dacă ascunde ceva…
E ceva acolo.
Exact. Trebuie s-o contactăm altfel.
Bună, scumpule...
Tocmai am vorbit cu Annie. Cum ai permis așa ceva?
Știu că ești supărat.
Trebuie să vorbim, dar n-am timp acum…
Nu sunt supărat. Sunt furios, Grace.
Înțelegerea a fost ca tu să…
I-ai închis?
Uneori, e mai bine să renunți ca să fii aici și mâine.
Ai noroc că te iubește.
Nu!
- Doamne! - Ce te-a apucat?
Internetul a mers cu pauze în ultima oră și jumătate.
Își va reveni într-un minut. Calmează-te!
Un minut e prea mult, Kimberlyn. Sunt anulată.
Corectorul automat zice în loc de „dă-l naibii de polei”,
„dă-i naibii de Negri”.
Toți cred că așa am spus și nu le pot răspunde.
Nu e de râs!
Am devenit virală.
Internetul îmi spune „persana Richard Spencer”.
N-am cum să îndrept asta.
Futu-i!
Ăsta e internetul creat de voi.
Era clar, până la urmă, că te vor ataca masele.
Nu uita, e important doar fiindcă așa o faci tu să fie.
Nu mă ajuți.
N-a sunat bine.
Doamne!
- Mai ai nevoie de ceva? - Nu cred.
Mai avem două ore. O repari, nu?
Vom vedea.
Pari destul de calm.
Controlezi doar ce poți controla. În rest, apelezi la meditație.
Bine.
În regulă…
Fără să dezvălui sursa…
Vom sta o vreme aici.
Partea asta de autostradă nu prea are trafic sau semnal,
deci, să ne facem comozi.
Puteai să ridici mâna.
Dacă șoferul nu-l poate repara?
Așteptăm un bun samaritean
sau un urs să ne mănânce.
Voi merge pe jos.
Te informez că sunt 35 km până în următorul oraș.
Și e cam frig.
Am o transmisie în direct de făcut.
- Trebuie să fiu acolo. - Toți trebuie să fim acolo.
Facem tot posibilul să ajungem la timp.
Dar mai avem de așteptat puțin. Fii optimistă! O să fie bine.
O ORĂ ȘI JUMĂTATE PÂNĂ LA DEZBATERE
Avem timp berechet, o să ajungem la dezbatere.
Totul o să fie bine.
Nu vor fi probleme.
- Mi-e milă de ea. - Și mie.
Tu pari mai calmă, totuși.
- Am mâncat multe gumițe. - Dă-i și lui Kimberlyn.
Și amintește-i că n-are importanță, de fapt.
- Dezbaterile nu afectează campania. - Serios?
Țara are ocazia s-o audă în direct pe Boboc.
O să i se dea, în sfârșit, atenție, și lumea se va îndrăgosti de ea, ca mine.
- Sunteți nesimțite! - Scuze.
Nu, doar că...
Grace are dreptate.
Dezbaterile n-au mai influențat votul de când Bush Sr. s-a uitat la ceas.
Asta-i o tâmpenie!
Când a fost ultima oară când cineva pe care-l știi,
exceptând media și experții, a urmărit o dezbatere întreagă?
Chiar dacă au făcut-o, ce șanse sunt să spună
„Voiam să votez cu un centrist
dar, frate, ce bine-a vorbit socialistul ăla”?
N-ai să vezi.
Atunci, care e rostul nostru?
Lumea adoră emisiunile bune la TV.
Nu. Politica e relevantă.
Dezbaterile aduc în atenție probleme care afectează oamenii
și le țin la vedere
pe platforma democrată până la alegeri.
Dar Bobocul n-a venit doar să discute despre probleme.
Cine zice asta? Nici ea nu crede că are șanse.
Da, își pregătește terenul pentru 2028 și 2032.
Poate îi iese un contract de carte.
Duceți-vă naibii amândouă!
Și dacă ea nu are șanse, cine va câștiga?
Știm cu toții pe cine place Sadie.
Nu contează de cine îmi place.
Cred…
Cred că Walker ar fi o președintă grozavă.
Dacă nu s-ar sabota singură.
Tu pe cine pariezi, Grace?
Pe cel aflat pe afișe și în subconștientul Americii
începând cu Ce nu mă omoară cu Sigourney Weaver, în 1996.
- Mi-a plăcut filmul ăla. - Ai vota pentru AguaBro?
Eu nu votez în campaniile mele.
Ce? Voi nu votați?
Niciun jurnalist politic bun n-o face.
- Ca outsider, la cine te gândești? - E deja la Casa Albă.
Dar, dacă ar fi să aleg dintre ai voștri…
Sexy și alb? Greu de învins.
Primarul?
Vrea vicepreședinția,
- …dar va ajunge, probabil, secretar. - Da.
Până când America nu va face hamburgeri porno,
nu vom iubi nimic mai mult decât un alb sexy.
Dacă-mi permiteți,
mă duc să repar Wi-Fi-ul ăsta nenorocit înainte să-mi piară calmul.
Un hamburger porno?
L-aș mânca pe loc.
- Da, sigur. - Da.
O ia razna.
Janet, nu mai pune cercei în pot, da?
Lola, intri la următoarea rundă de poker pe dezbrăcate?
Taxa de intrare minimă este o eșarfă, da? Miza!
Deși pare tentant să te văd gol și să mă dezbrac în chiloței,
cred că refuz.
Da!
Sunt o zeiță de aur!
Nu!
De ce?
M-am distrat de minune în excursia asta.
Mersi mult pentru asta.
Suzette Vincent.
Noua operatoare video venită după concedierea drei Monroe.
Au lucrat împreună două luni. Sigur are numărul ei.
Îi cer eu numărul.
Tu distrage-l pe Mocasini.
Sau îi cer eu numărul și tu îl distragi pe Mocasini?
Trebuie să-ți reamintesc de Phil de la Resurse Umane?
Nu, dar dacă vorbești tu cu el, am eu mai mult timp.
Mie nu-mi acordă mai mult de două minute
și nu e suficient ca să luăm numărul.
Dacă ai fi fost mai drăguță, aveai peste două minute.
În cazul ăsta, aș fi fost alta.
Fir-ar să fie!
Să te ia naiba!
Bună!
Putem vorbi afară câteva minute?
Mă întorc imediat.
Da.
Bună!
Grace Gordon Greene. Nu cred că ne-am cunoscut.
Nu. Dar eu știu cine ești.
Nu-ți face griji. Nu mușc.
Fiica mea e la facultatea de film și voiam să te întreb ceva.
Da.
Presupun că e ceva neoficial de vreme ce n-avem voie să vorbim.
Faci glume mai nou?
Da? Eu nu cred că glumeai.
- Nu glumeam. - Da.
Da.
Dar n-am vrut să par o scorpie azi-dimineață.
Dar e nașpa,
fiindcă ne mergea bine,
eram maturi, profesioniști, prieteni…
Și flirtam inadecvat?
- Da, a fost mișto și aia. - Oare?
- Știu că nu e chiar ideal… - Te rog!
Sadie, știi…
Exact asta ți-ai dorit.
Cum adică?
Te concentrezi pe slujbă
ca să nu fii afectată de emoții.
- OK. - Te înțeleg.
Suntem fiecare pe calea dorită, cu un candidat în care credem.
Și, dacă tot nu vorbim „oficial”,
nu trebuie să fii tu aia rea și să mă ignori în noiembrie.
Asta era.
Da. Poți da vina pe Bruce, pe Sentinel,
chiar și pe mine pentru acel sărut.
Dar e interesant. E convenabil că nu poți da vina pe tine.
Nu te voi ignora în noiembrie.
Voi aștepta măcar până după învestire.
N-o să intru în pariul ăsta fiindcă…
Ești aceeași Sadie dintotdeauna.
Adorabilă și dulce?
Aș zice „distantă emoțional” și „neasumată”.
Nu crezi că m-am maturizat deloc ca ființă umană în ultimii trei ani?
Sincer, nu.
- Da. - Te înșeli.
Eu cea dinainte nu ți-ar fi spus ce am pățit la New York.
Niciodată.
Te-aș fi evitat întruna,
lăsându-te să crezi ce vrei.
- Și de ce mi-ai spus? - Fiindcă…
Fiindcă…
Eram îndrăgostit de tine, Sadie.
Indiferent de ce simțeai tu.
Odată îndrăgostit,
o bucățică de iubire rămâne mereu în inima ta.
Chiar dacă celălalt o frânge.
În preajma ta, am retrăit acele sentimente.
Și mi-am zis:
„Doamne! Într-un alt univers și timp, n-aș face naveta aia.
Ți-aș trimite scrisorile pe care ți le-am scris.
Aș face tot ce-mi stă în putere
să te fac să te îndrăgostești de mine pe bune.”
Dar nu suntem în acel univers. Suntem în cel de-aici.
Unde tu faci legea. Iar eu o respect.
- Nu e drept. - Ăsta e adevărul.
O ORĂ PÂNĂ LA DEZBATERE
Nu cred că e posibil să fii obiectivă.
Dacă-i așa cum spui,
atunci nu pot fi jurnalistă.
Crezi că ești obiectivă?
Sunt singura din autobuzul ăsta cât de cât obiectivă.
Uneori, poți afla adevărul doar dacă ești subiectivă.
Nu puteai scrie despre Nixon fără să-l faci „escroc”.
Nu e așa. Un fanatic nu poate fi un bun antropolog cultural.
Cedăm dreptul nostru la opinie în meseria asta.
Trist, dar adevărat.
Asta-i un mare rahat!
„Obiectivitatea” există
doar fiindcă albii scriu despre alți albi și nimeni n-are interes.
Trebuie să te implici dacă vrei să fii corect.
Mergem acum în locuri de care vechii jurnaliști se temeau.
- Lola. - Sentinel a trimis reporteri
să scrie despre războaie, foamete sau genocid vreme de decenii.
Danny Pearl a fost decapitat în Pakistan.
Anthony Shadid a murit în Siria.
Lynsey Addario, răpită în Libia.
Jamal Khashoggi a rămas fără membru.
Jurnaliștii au ajuns în locuri de care oamenii sănătoși la cap fug,
riscându-și viața
cu mult timp înainte ca tu să-ți cumperi o lampă inelară.
Nu te căca pe reporterii din generația veche.
Amin!
Bine. Respect.
Spun doar că e o nebunie
să nu ții seama de rasă sau gen în munca ta.
Dar nu poți fi orbită de preferințele personale.
Asta fac editorii. Verifică imparțialitatea.
N-am nevoie de șef între mine și urmăritorii mei.
Un editor ți-ar fi corectat chestia cu poleiul. Zic și eu.
Îți place sau nu, ei te fac sinceră.
Și fac ca povestea să reflecte ambele opinii.
Dă-le naibii de opinii!
Nu există două opinii la schimbările climatice sau avort.
- Există două opinii la orice. - Minimum.
Refuzi să accepți fiindcă e mai ușor să demonizezi Dreapta
decât să vezi de ce democrații nu pot câștiga niciun scrutin.
Radicalii din partidul tău au mers până acolo
încât acum dezbatem
- …dacă senatorii pot să mănânce copii. - Da.
Nu poți avea o dezbatere inteligentă cu un opozant neînarmat.
Exact ceea ce este Liberty News.
Vrei să vorbim despre trusturi?
Fiindcă Sentinel face totul pentru Felicity Walker.
The Post susține Vedeta…
Rețeaua ta e rasistă, sexistă, homofobă, xenofobă…
Și conservatoare. Cu „C” mare.
Care este o parte a populației pe care tu o ignori.
Chiar dacă tu crezi că rețeaua mea e nașpa, eu nu sunt.
Iar tu ai făcut din jurnalismul de știri „te-am prins”
un întreg brand personal.
Eu scriu în exclusivitate, nu te supăra. Fii mai bună în meseria ta.
Scrii ca la sport despre politică,
apoi uiți că viața oamenilor poate fi afectată.
Știrile pe cablu sunt niște gunoaie și dezbină țara.
Dar sunt mai bune decât ziarele
care publică liste și newslettere stufoase,
sperând să rămână relevante.
Știrile false date de troli și azvârlite pe internet,
asta e problema.
Tiparul a murit! Cablul e pentru moși.
O să găsesc un turn de semnal chiar de-ar fi să mor.
Bine.
Timpul trece, omule. Mai ai 20 de minute.
Ești cam stresat.
Da, ușor de zis pentru tine. Tu știi să repari motoare.
Te rog!
Doamne! Te rog!
Bine.
Mă omoară!
- Chiar poate să… - Las-o să se bucure de moment.
Ai putea să te relaxezi și tu puțin.
Lasă-mă să te ajut!
- De unde ai sandvișul? - Ce ți-ar mai plăcea să afli!
Mai ai vreunul?
Nu pentru tine.
Haide!
Nu suntem prietene, Grace Gordon Greene.
Îmi pari o super-ticăloasă.
În timp ce tu strâmbai din nas la sandvișurile de la micul-dejun,
eu am ascuns câteva în poșetă.
Pentru mine. Pentru zile negre.
Dumnezeule!
Fir-ar să fie!
Atenție! Doamne!
Cred că am înghițit acid.
Se pare că vom pierde dezbaterea.
Vă anunț dacă mai apare ceva.
Vă mulțumesc anticipat pentru răbdare.
Gary, intrăm în direct în cinci minute.
Pregătește camera.
Mergem afară și ne conectăm la satelit.
Ce tot spui? N-avem ce ne trebuie.
Trebuie să încercăm. Ne așteaptă să intrăm.
Dar le-am spus deja că nu putem.
I-am sunat când Wi-Fi-ul a căzut.
Ți-am zis eu să-i suni?
Nu era nevoie.
Suntem la două ore distanță și dezbaterea a început.
Chiar dacă am pleca acum, tot n-am ajunge.
Nu poți lua decizii unilaterale fără mine.
Spre deosebire de tine, eu nu renunț. Lupt până la capăt.
Păi, ăsta e capătul. N-am reușit. Spectacolul s-a terminat.
Cum îndrăznești să-mi sabotezi cariera?
Nu! Cum îndrăznești să lași postul fără emisie?
Tu ar fi trebuit să suni,
dar ai fost ocupată cu speratul
fiindcă te-ai gândit numai la tine, Kimberlyn.
E și cariera mea. Și n-o să-mi stric reputația
doar ca să-ți iasă ție planurile.
Ești în poziția în care ești
din cauza pasiunii, planurilor și muncii mele.
- În regulă. - Ce-ar fi să...
Hai să ieșim…
Nu! M-am săturat să tot tac!
Dacă ai ceva de zis, spune!
Bine. Hai să vorbim, dnă Conservatoare Pasionată.
Ai zis că îți iubești trustul,
dar urăști Liberty la fel ca sensibilele astea.
Și asta-i dovada.
Erai dispusă să le-o tragi fără să clipești.
- De unde știi tu ce voiam să fac? - Fiindcă te cunosc, Kimberlyn.
- Trebuia să mă fi gândit. - Trebuia.
De ce nu mi-ai cerut voie?
Habar n-ai câte am făcut ca să ajung în poziția asta.
Nu-mi pasă, da?
Ai probleme cu rețeaua și trebuie să le rezolvi.
Dacă o urăști fiindcă ești negresă,
măcar fii sinceră.
Nu-mi spui tu mie așa ceva!
Ai dreptate. Nimeni nu-ți spune nimic,
fiindcă trebuie să te ținem fericită
ca să nu părem rasiști.
- Rahat! - Du-te naibii!
Nu! E geanta mea!
Tu primești un sandviș. Și tu unul!
Și tu primești unul!
Sunt Oprah, târfă!
Tu primești un sandviș. Și tu unul!
AU RATAT DEZBATEREA.
Nici aici nu e semnal, dacă asta cauți.
Caut puțină liniște.
Cred că îmi urăsc slujba.
Idem.
Mai știi când ți-am spus că rămân la Liberty News
fiindcă își asumă faptul că sunt rasiști?
Mi-e gravat pe creier.
Nu cred că mai simt asta.
Îmi dau seama cât de mult mă plâng de slujba mea.
Urăsc teatrul și teoriile conspirației.
Locul ăla nu mă reprezintă.
Du-te în altă parte.
Unde?
Dacă aleg un trust mai liberal,
voi fi aia diferită din cauza rasei și opiniilor mele.
Dacă nu mă pot integra la Liberty,
nu mă pot integra nicăieri.
Înțeleg perfect.
Te pot întreba ceva? Dar promite-mi că nu te superi.
Am depășit faza cu supărarea. Zi!
De ce-ai venit în autobuz?
Adică, banii îți vin de la sponsori.
Ai putea să mergi cu mașina ta, nu?
Nu-mi place să fiu singură așa.
Nu e sănătos pentru mine. Am nevoie de haos.
Oricum, e nașpa acum, fiindcă n-am postat destule reclame.
Așa că...
De ce?
Fiindcă urăsc rahaturile alea.
Când am intrat în campanie, am vrut să fac de toate.
Să spun adevărul despre putere, să abordez toate problemele,
să atrag sponsori buni, dar să rămân eu însămi.
Dar, cu cât trece timpul,
cu atât mă conving mai tare că astea nu contează atât de mult.
Partea de care îmi pasă…
Partea care îmi place e povestea.
Adică jurnalismul?
Da, sigur. Mă rog. Nu fi așa arogantă!
Și nu-i spune lui Sadie, da?
Nu vreau să țopăie de fericire.
Secretul tău e în siguranță.
Apropo de secrete… Ți-am zis că m-am futut cu fratele tău?
Era ceva subînțeles.
Mișto.
O să murim tocmai în…
- Unde naiba suntem? - În Minnesota.
Casa poleiului.
Am un sandviș cu curcan. Îl putem împărți.
Da.
Știți, așa îmi imaginam și viața de studentă.
Dar cu oameni tineri și mișto.
Tocmai începeam să te plac.
O bucată pentru tine.
Ce?
- Doamne! - Aleluia!
- În sfârșit! - Da!
Da!
- Da! - Haide!
Trebuie să mă duc la aeroport.
Ce se întâmplă?
Charlie a lăsat șapte mesaje. Nu l-am mai văzut așa.
Vrei să te ajut? Pot face ceva?
Nu. Trebuie s-o rezolv eu. Taxi?
Sun-o pe Missy.
- Ai obținut numărul. - Bineînțeles.
Eu obțin totul.
- La aeroport, vă rog. - Da, doamnă.
- Ashleigh. - Un singur lucru aveai de făcut.
Să postezi conținut non-rasist și reclame.
- Deci, două. Și n-ai făcut niciunul. - Știu.
Dar m-am gândit că ar trebui să pivotez.
Vrei în Hype House?
Nu, Ashleigh. Lasă casele astea!
Mă gândeam să înclin spre partea de știri mai mult.
Cum scoatem bani din asta?
- Nu știu. Nu tu te ocupi de asta? - Nu.
Nu încerc să reinventez internetul, Lola.
Nici agențiile de știri nu știu cum s-o facă.
Dacă asta vrei să faci, dă-i drumul!
Dar fără mine. Mie îmi trebuie oameni care aduc bani.
Stai… Renunți la mine?
Tu mi-o tragi, de fapt. Înțelegi?
Întârzii la yoga cu capre.
Baftă!
Încearcă să fii aliatul celor de culoare. Hashtag BLM.
A fost Nellie Carmichael
cu noul ei segment pe care îl vom vedea mai des în lunile următoare.
Mulțumesc, Nellie. Ești cea mai bună!
O ofrandă de pace?
Nu refuz un Manhattan în Minneapolis.
Îmi pare foarte rău pentru…
Să nu mai discutăm despre asta.
Dar să știi că ai întrecut măsura.
Dacă o faci din nou, așteaptă-te la o reacție mai dură.
Am înțeles.
„Cotlonul lui Nellie.”
E de rahat că ți-au furat ideea.
Trebuia să difuzeze ceva, nu?
Dar tot îmi pare rău că n-ai fost tu.
Da, și mie.
Ai avut dreptate. Am fost egoistă.
Chiar dacă nu mi-ar păsa de ei,
nu trebuia să te atac fiindcă ți-ai făcut treaba.
Mersi.
Ca să știi,
O să stau în trena ta de la Stella McCartney.
Ai idei grozave.
Vom ajunge în prime-time în curând.
Missy aproape că mi-a închis,
dar am dat-o pe vrăjeală și a fost de acord să vorbim.
Există o poveste aici, Grace. O simt.
Sper că ești bine.
Le vei putea răspunde sau nu?
- Fiindcă… - Benji!
Walker a dezbătut grozav.
Care moment crezi că a rezonat cu votanții?
De ce vorbește fata asta cu mine?
Cu el trebuie să tratezi.
Da, dar editorul meu…
Voiai să simplificăm lucrurile și le simplificăm.
Nu știu despre ce vorbești.
Știți, restructurarea?
Bine. Nu-i nimic dacă nu mi-ați citit memoriul.
Ziarele mari sunt ale dvs.
WSJ, USA Today, The Post și The Sentinel.
Eu mă ocup de ziarele digitale și locale.
Dvs. vă ocupați cu televiziunea, elitele.
Adică McCarthy vă aparține.
Deci, care era întrebarea?
Am…
Am întrebat care moment a rezonat cu votanții.
Oamenii spun multe în toiul dezbaterilor aprinse.
Dar contează ceea ce fac după aceea.
Și când fac ceva menit să ajute pe cineva,
fără să se gândească cum ar putea profita,
efectul e acolo.
Charlie?
Ce se întâmplă?
- A plecat. - Ce?
A decis să meargă cu mașina prin țară ca să se „regăsească”.
Cu un tip, bineînțeles.
Ce tip?
Fiica noastră trăiește într-o dubă cu un narcotraficant.
Povestea asta o știi?
Da, cred că o știu.
Ascultă.
Putea fi mai rău, nu?
O putem urmări prin telefon.
N-o să-și tatueze fața și n-o să facă ceva rău
- …fără să te anunțe. - Nu m-ai înțeles.
A trebuit să țip la Annie azi. N-am țipat la ea…
Niciodată.
Totul e din vina ta.
Bine.
- Dar tu nu erai aici. Eu lucram… - Exact.
Am lipsit două luni.
Și tot ai dat-o în bară.
Știi ce? Jocul ăsta de-a vinovatul n-o să ajute cu nimic situația.
Niciunul nu vrea să pățească ceva. Suntem în aceeași echipă.
- Oare? - Da!
- Te aleg pe tine oricând. - Eu o aleg pe ea!
Dacă stăteai pe-acasă, nu trebuia să alegem.
Am fi fost o familie adevărată.
Nu știi câtă muncă trebuie doar ca s-o înscrii la școală.
Meditații, practică, lacrimi, cereri către facultăți…
Văd că amândoi aveți aceeași poveste. Întotdeauna ai răsfățat-o.
Răsfățat? Nu. Mai degrabă, i-am construit stima de sine.
I-am dat încredere când nu era nimeni altcineva s-o facă.
Ai fugit, Grace.
Eu am făcut treaba.
Ți-am dat cheile, dar nu ți-ai ținut promisiunea.
Nu ai destulă încredere că se va descurca.
Poate nu ești așa implicată încât să-ți faci griji că nu se va descurca.
Acum face ceea ce nu ne-am dorit niciodată pentru singura noastră fiică.
Se duce după un bărbat și își lasă visele deoparte.
Trebuie să pleci, Grace.
Nu pot fi în preajma ta acum.
Ce e?
Mișto pălărie. Ai niște tampoane? Kimberlyn nu mai are.
Da. O clipă.
M-ai salvat! Om fi sincronizate.
- Tribul fetelor. - Noapte bună!
CICLU ÎNTÂRZIAT OPT ZILE
Fir-ar să fie!
Futu-i!
DUPĂ VOLUMUL „CHASING HILLARY” DE AMY CHOZICK
Subtitrarea: Dan Butuza