WALKER FALAZOTT TÁMOGATÓJA SZEXUÁLIS VISSZAÉLÉSÉHEZ
WALKERT ÖSSZEFÜGGÉSBE HOZTÁK TÁMOGATÓJA SZEXBOTRÁNYÁVAL
Semmi előjele nem volt!
Walker szenátor!
- Walker szenátor! - Néha egy sztori saját életet kezd élni.
És semmiféle befolyásod nincs rá.
Walker szenátor! Milyen kapcsolat fűzi Blaine Novakhoz?
Értem, hogy kíváncsiak, de ugyanazt tudom mondani, amit eddig is.
- Mióta tudott a visszaélésekről? - "Állítólagos" visszaélés.
Novakot okolja, amiért ilyen súlyos vereséget szenvedett tegnap?
Tudtuk, hogy szoros küzdelem lesz.
Ez nem kifejezés, egyenesen ledózerolták!
Minden szavazatért megküzdöttünk, büszke vagyok rá!
- Baromság. - Visszafizeti a pénzt,
ahogy Dick Braunnak is a legutóbbi választáson?
Dick Braun elítélt bűnöző volt, aki megvezette az amerikai népet!
De Blaine Novak is visszaélt a...
- Megszakítottam vele a kapcsolatot! - Jól tette.
- De Novakkal mit tervez? - Ezt még ki kell vizsgálni!
Walker szenátor! Most van lehetősége megvédeni magát!
- Mit szól a kutyás játékhoz? - Jézusom, Margaret! Hogy képzeled?
Örülök, hogy eljöttek!
De holnap a városházára kell mennem,
ahol válaszolok az amerikai emberek kérdéseire.
Amint a riporterek ráugrottak a csontra, nem érintették a legfontosabb kérdést.
Ki fizette Declan Moralest, hogy kiteregesse Walker szennyesét?
És miért? Engem ez érdekelt. De itt volt még a saját problémám is.
Nagyon köszönöm, dr. Collins!
Nem szerettem volna kellemetlen helyzetbe hozni,
mert vártam, ameddig lehetett.
Igen! Természetesen ott leszek!
És hívom, amint megjöttek. Jó, köszönöm!
Hé, te meg mit csinálsz itt?
- A csajodat épp most nyírták ki. - Durván.
Ő nem a csajom. És megvan a saját bajom jelenleg.
Mi a gond?
Mi az?
Az van, hogy terhes vagyok!
Azt a kurva!
- Ja! Ugyanezt mondtam. - Várj! Várj!
Idáig egyfolytában szexeltél, és még mindig ennyire ideges vagy?
Csak egyszer. Egyszer szexeltem.
Vagyis háromszor egy éjszaka. De már intézem.
Vagy hát legalábbis próbálom.
Csak a tabletták nem érkeztek meg időben, és az orvosom nem tudja újraküldeni őket.
- Mert... - Missouriban tiltják az abortuszt.
Így igaz.
Ez egy akkora faszság!
- Egyetértek. Ez egy kurva világ. - Oké. És most mi lesz?
Hát most beszéltem az orvosommal,
aki egy nyilvános illinois-i postafiókba küldi őket,
ami autóval csak négyórányira van ide.
- Akkor visszaérsz holnap a városházára? - Szeretnék.
De sajnos a jogsim lejárt már vagy ezer éve,
úgyhogy nehéz lesz Illinois-ig eljutnom.
Jesszusom, Sadie! Hogy hagyhattad lejárni a jogsidat?
Mert metrózom. Egy New York-inak sincs érvényes jogsija!
Nekem van.
Kivéve Kimberlynt.
Oké, nekem most lenne pár interjúm, de megnézem, hogy lemondhatók-e.
Hát nekem is van jogsim, de elvileg még nem bérelhetek kocsit.
Helló! Én azért mondtam, mert el is tudlak vinni.
Figyu, tényleg megtennéd?
Igen! Nem mondtam, hogy jó döntés, de attól még a barátnőm vagy.
- Kösz, Kimberlyn! - Nincs mit.
Ezt a szarfaszú patriarchális egy országot!
- Hogy ez itt egyáltalán megtörténhet! - Újra!
Ez kurvára gáz! Mit gondolnak?
Ez a te tested! Ezt hogy képzelik?
- Igen, tudom. - Milyen évet írunk? 1527-et?
LÁNYOK A BUSZON 1. ÉVAD 8. RÉSZ
A demokraták jelöltjei minősíthetetlenek.
Ott a gazdag fiú, aki eljátszott egy halat,
meg ott a szocialista, aki még a beszédhez is túl fiatal.
Ez nem fair, Chris, mi legalább törődünk a munkásokkal.
- Oké. - Azt viszont érdekesnek találom...
Bocsásson meg, szenátor, de Chrisnek igaza van.
A politikában töltött 40 évem alatt még nem láttam a pártjukban ilyen szétesést.
És erről nagyrészt újságíró kollégáim tehetnek.
- Most természetesen rám gondolt. - Sajnos igen.
Mivel Gary Hart előtt egyetlen komoly hírújság sem rakott címoldalra valakit,
aki nyakörvet és kutyapelenkát hord.
Te simán elnézed, hogy egy elnökjelölt pénzt fogadott el egy milliárdostól,
aki fiatal nőkön élte ki a hatalmát?
Te is tudod, hogy ezek a bizonyítékok nem helytállók,
ez csak szenzációhajhászás. Csak lájkokat gyűjtesz, ahelyett,
hogy ténylegesen írnál is valamiről.
Ezt nevezik oknyomozó újságírásnak.
És ezért a mi felelősségünk megkérdőjelezni,
hogy a jelöltek alkalmasak-e a saját pozíciójuk betöltésére.
Ehhez meg kell vizsgálnunk a belső köreiket.
Te tudatosan félrenéztél, amikor Gary Hart Donna Rice-szal nyomult,
és nem a szakmai profizmusod miatt,
hanem mert zárt ajtók mögött te ugyanolyan sáros voltál.
Képzelem, milyen lehet nálatok a hálaadás. Mi?
Térjünk is inkább vissza a Walker-Novak botrányhoz!
De csak a szünet után.
Tudom, hogy elvittél volna, de Kimberlynnel megyek.
És nem hagyhatod ott Walkert csak az abortuszom miatt, különösen most.
Hé! Rendben leszek.
Megígérem.
Jól van. Szia!
- Itt vannak a kulcsok. - Minden rendben?
Még jó! Akkor mondom a tervet.
Ha a "Nyomorultak" eredeti Broadway-felvételével kezdünk,
az egy óra 45 perc. De azután válthatunk esetleg Sondheimre,
vagy mehet lazításnak akár valami podcast is.
És letöltöttem egy rakás hangoskönyvet.
Mit gondolsz, a "Tortúra" most túl komor lenne?
Vagy most csak simán meditálunk.
Az egyik legjobb dolog a vezetésben,
csak beszállsz, és hagyod, hogy elkalandozzon az agyad.
Jól van! Igen, persze, én szeretek meditálni.
De úgy érted, az egész út alatt?
Úgy látszik, az üzenete kezd eljutni a választókhoz.
Nos, az üzenetem ugyanaz, Margaret. De ahogy mentem körbe,
valaki a kezembe nyomott egy kisbabát, és aztán tessék, mém lett belőlem.
Ugye önök is látták?
- Az nagyon jó volt. - Hát mennyire aranyos volt! Te jó ég!
- Imádni való kis pofija volt. Valóban. - Nagyon cuki.
Oké, két gombóccal kértem neked, de ha kérsz még rá csokiöntetet,
vagy cukorkákat, akkor csak szólj bátran!
De fel vagy pörögve!
Tudom. Még mindig bűntudatom van.
Lola, mondtam, hogy nem haragszom.
De nyilvánosan rátámadtam a főnöködre, és a követőim fele most fikázza őt.
Tuti, hogy nem is szavaznak rá. Nem csodálom, ha utálsz.
Lola!
Szerintem a magánéletünket ne keverjük bele.
A munka az munka, és ez most nem az. Ezenkívül nagyon szeretem, ahogy beszélsz.
Ha túl leszünk a választáson, elutazhatnánk valahová.
Menjünk el Tulumba!
Szerinted még együtt leszünk azután is?
Szerinted nem?
Hát, én csak nem akartam feltételezni, de nagyon remélem, hogy igen.
Akkor mindenképpen muszáj lesz.
- Igen, az biztos. - Igen.
De ezt hogyhogy nem posztoljuk ki, egyenesen imádom! Hol a telefonod?
- Ott. Várj, ezt fogom. - Oké!
SZIA, BÉBI! KI AZ APUCID?
Szép volt, kölyök, ez aztán pikáns!
Mit akarsz tőlem, apa? El fogok késni.
Egy köszönöm jólesne.
Most adtam a sztoridnak egy nagy löketet.
- Egyszerűen fantasztikusak voltak! - Köszönjük!
Fiona Perry vagyok, a Vanity Fair reklámigazgatója,
és egy kérdést szeretnék feltenni.
- Nagyon örülök, de épp késésben vagyok. - Akkor mondom.
Peggy Romero új sorozatot készít holnap "Médiadinasztiák" címmel,
és tudom, hogy későn szólok, de nagyon örülnék, ha benne lennének.
Ez fantasztikusan hangzik, Fiona! És örömmel megyünk!
Egy pillanat!
Nekem jelenésem van a városházán, de megkérdezem a szerkesztőmet.
Hívjon, és elmondom a részleteket.
- Remélem, összehozzuk. - Én is.
Milyen szerkesztődet? Ez komoly? Ne már, Gracie, élvezni fogod!
- Ez a te szádból rosszul hangzik. - Miről beszélsz?
Ez az előbbi kerekasztal csodás volt!
Neked elment az eszed?
Hogyhogy "csodás"? A szavamba vágtál, és letámadtál minden ok nélkül.
Ez csak színjáték!
Miért húzod fel magad? Ez itt csak egy előadás, Gracie.
Mint Carville és Matalin. De tudod te.
Azt hittem, érted a viccet.
Nem hiszem el.
Walker szenátor kampánystábja azt állítja, hogy módszeres kivégzés folyik ellene
az egyik ellenlábasa által. Mi erről a véleménye?
Ez csak a szokásos csúsztatás. És ezt tovább rontja azzal,
- hogy másokra mutogat. - Baszd meg!
Ami nagy kár, mert már rég tisztázhatta volna magát,
és ténylegesen a választókkal foglalkozhatna.
- Mégis hogyan? - Még mindig vannak nyitott kérdések
a Novakhoz fűződő kapcsolatáról.
Mennyit tudhatott ezekről az állítólagos szexuális visszaélésekről, és...
Te jóisten!
- Neked nem kell interjúkat adnod? - Nem. Utálom őket.
Hetekig azon agyalok, hogy mit mondtam.
Nem éri meg.
- Akkor miért vagy mérges? - Csak azért, mert Grace-nek igaza van!
Walker ezt elbaszta!
Walkerre vagy dühös?
Úristen, Sadie, hogy tudott ennyire meghülyíteni ez a szörnyű nő?
Nem hülyített meg. És nem szörnyű.
Tényleg? Szerinted nem tudott semmit Novakról?
- Hagyjuk már! - Nem tudhatjuk biztosan.
És addig én tuti, hogy nem fogok felette ítélkezni.
Te tudod. Jó esetben csak rossz emberismerő.
De úgy tűnik, hogy inkább korrupt.
- Ha felvennéd, bedugom a fülesemet. - Nem kell.
Ez csak... Ez a srác.
Majd később visszahívom.
Akkor ti most együtt vagytok?
Nem. Nem.
Nem, és nem is nagyon voltunk.
Vagyis ez... Ez bonyolult.
Látszik.
Az első reakcióm az volt, hogy...
Csak ezt ne!
Egy kisbabára még nem állok készen.
De amúgy egyszer majd akarok.
Ha itt az ideje.
És ha lesz is gyerekem, én...
Nem bánnám, ha ő lenne az apja.
Tehát szereted?
Szeretem.
Az a helyzet, hogy nagyon is.
- Szia, Lily! Mizu? - Szió!
Csak érdeklődöm, hogy jól vagy-e.
Azt látom, hogy már nem támogatod a kedvenc szocialistádat,
de ezek a mai tweetjeid azért kegyetlenek.
Mi van? Ma semmit nem tweeteltem.
"Althea Abdi kibaszottul eladta a lelkét. Hashtag: kevesebb pénzt a ribancnak."
Mi a faszom?
"Althea Abdi hazugságokat köpköd a műfogsora mögül."
Kijelentkezett? Ne már!
És most az összes kiskamasz rajongód ki akar nyírni.
- Ezért is hívtalak, hogy jól vagy-e. - Lily, visszahívlak, oké?
Lola Rahaii! Tudtam, hogy visszakúszol még egyszer.
Ashleigh, tudom, hogy nem váltunk el túl szépen, de nagyon kell a segítséged.
Tudod, mit mondtam anyámnak múlt karácsonykor?
"Toxikus vagy, töröld ki a számom!"
Valaki meghekkelte a Twitteremet.
- Tudnál szólni nekik, hogy mi történt? - Hogy érted?
Valaki feltörte a fiókomat, és a nevemben posztolgat aljas faszságokat,
és most a csaj összes rajongója durván kiakadt rám.
Figyelj, vettem egy kiskutyát, és most ő a legelső, nyilván.
De meglátom, mit tehetek. Már így is tartozol. Sokkal.
Jó. Oké.
Ez a kurva dugó!
Így is hosszabb az út öt perccel.
- Odaérünk. - De ötkor bezárnak.
Ezt is értem, de oda fogunk érni.
- Basszus! - Most mi van?
Walker. Kihagyja a városházát.
Helyette "adománygyűjtőt" tart. Vagyis inkább rejtőzködik. Ez kemény.
De még ez sem bizonyít semmit. Oké? Kell neki a pénz.
Hiszed vagy sem, Sadie, nagy ívben leszarom Walkert.
De most muszáj telefonálnom. Megígéred, hogy nem hallgatózol?
Persze, még jó.
Helló, Kimberlyn Kendrick vagyok. Patti?
Értem. Megmondaná neki, hogy hirtelen felszabadult egy programom,
és ráérek holnap,
szóval ha még aktuális az interjú, én itt leszek.
Köszi!
Ki volt az?
Bocsi, bocsi! Hagyjuk! Hagyjuk!
- Otthagyod a Liberty Direct Newst? - Sadie! Ez még nem most lesz.
Még szeretem a munkahelyem.
Vagyis a "szeretem" elég hülye szó.
- És te szereted a Sentinelt? - Abszolút. Szó szerint az álommelóm.
Akkor te szerencsés vagy.
- Figyelj csak, ez lesz az! - Úristen, hol? Igen!
POSTAFIÓKOK ÉS EGYÉB
Hé... Várj! Mi ez?
ZÁRVA
Ne már!
Hahó! De még nincs is öt óra!
4:59 van, seggfej!
Ez most komoly?
Uram! Helló!
Hová megy, maga idióta?
- Sadie! Sadie! - Ez most mi a szar?
- Nyugodj meg! - Nem, nem kapok levegőt.
- Nekem kell az a gyógyszer! - Tudom. Igen, tudom.
Most mit csinálok?
- Kitaláljuk. - De mit találunk ki?
Megoldjuk.
- Rohadt kis barom! - Gyere!
Épp ideje volt!
Most akkor beszélgetünk? Vagy megint kiabálsz?
- Csak mert nekem is szar napom volt. - Kicsit aggódom, Grace.
Miért? Most mi van?
Semmi. Ez a bajom. Annie elnémult.
Azóta nem jelentkezett, hogy letiltottad a kártyáját.
Eddig ez a leghosszabb idő, hogy nem kommunikál velünk.
Hát, érthető. Most mérges.
- És most mivel fizet? - Ahogy manapság a legtöbb kamasz.
Képeket árul a lábáról a neten.
Vagy megint drogot ad el.
Charlie, nem nevelted őt drogdílernek.
Ő annál okosabb.
Remélem.
Képzeld, láttam a Chris Hale-beszélgetés végét.
- Vicces volt. - Ez úgy hangzott, mint apám.
De csak hogy tudd, nem volt az. Egyáltalán nem.
Tudom.
De ez is nyilván az én hibám.
Apa szerint mindent túlreagáltam az életemben.
A Vanity Fair szerint olyan jó páros vagyunk,
hogy holnapra fotózást szerveznek.
- Apa persze egyből ráugrott. - Te akarod?
- Szar ötlet? - Nem, dehogy.
Csak lehet, hogy átgondolhatnád.
Ha kibékülnél apáddal,
az reményt adna, hogy talán Annie-vel is minden rendben lesz.
Hogyhogy?
Nem utál annyira, mint te Haroldot.
Igaz.
Ezek a hotelszobák tényleg kurvára egyformák.
És tényleg.
Amúgy nem muszáj itt maradnod. Tudod, már idáig is te vezettél,
- holnap visszamegyek Lyfttel. - Meghülyültél? Tudod, az mennyi pénz?
Hát, már így is 800-at buktam a gyógyszerrel.
- Amit amúgy kidobhatok az ablakon. - Nyolcszáz dollár?
Igen. Ennyibe kerül egy abortusz.
Ahhoz túl fáradt vagyok, hogy hazavezessek,
úgyhogy inkább aludnék egyet. Csak nincs váltócuccom.
Hát te pihenj, és én majd veszek pár dolgot.
Dehogyis, hagyd csak!
Kimberlyn, kérlek, hadd háláljam meg valahogy!
Épp megmented az életem.
Kár, hogy ezt így gondolod.
Bár ne gondolnám így!
Nemsokára jövök.
Jó, posztoltam TikTokra és Instára, amit megosztasz, ugye?
- Igen. - Oké.
Minél többet írjuk ki, hogy visszaélnek a nevemmel, annál jobb.
Figyelj, bébi, megértelek. De nem kell túlbizonygatnod, mert az is gyanús.
Istenem, gyűlölöm a közösségi médiát! Nem nyerhetsz a trollok ellen.
De ha rájövök, melyik szarfaszú rajongója csinálta ezt, esküszöm...
Lazíts! Nem tudhatod, hogy ki van emögött.
- De ki más lenne? - Ne hiperventillálj!
Szard le a Twittert! Próbáljuk máshogy megoldani!
De hogy?
Beszélek Altheával! Megkérem, hogy adjon neked interjút.
És mindenki hinni fog neked.
Igen, de nem fog belemenni. Utál!
Bennem bízik. Oké? Kezeskedem érted.
Elképesztő vagy.
- Tudod, ugye? - Igen.
- De te is. - Köszönöm!
Van nálam Uno, körömlakk, Ding Dong és gyömbérsör!
Nagyon cuki, de inkább most aludni szeretnék.
Nem jó! Nem! Nincs tollasbál!
Felejtsd el a meditációt! Most buli van!
ISMERJ MEG
Hellóka!
"Ismerj meg"? Dehogy.
Ne már! Ez poén, nagyon vicces!
És nem túl személyeskedő, például ezt hallgasd:
"Vajon XY hányt-e nyilvános helyen?"
- Mindannyian tudjuk, hogy te igen. - Nem tudom, mire gondolsz.
- Nem játszom ilyen hülyeséget. - Oké, akkor felejtsük el!
Kérdezz! Kérdezz akármit! Bármit, amit akarsz.
Bármit? Tényleg?
- Rajta. - Jól van.
Miért akartál újságíró lenni?
Biztonsági kérdés?
Ez könnyű lesz. Az apám miatt.
Együtt olvastuk az újságot.
És játszottuk a "ki-mit-mikor-miért"-et.
- Igazi hírrajongó lettem. - Ez cuki.
Biztos büszke rá, hogy milyen sikeres lettél.
Hát azt nem tudom. Nem beszélünk.
Ami szívás, de legalább tudom, hogy kit hibáztathatok.
Most én jövök.
Mi Kimberlyn Kendrick álommelója?
Mert azt tudjuk, hogy nem a Liberty Direct News.
Fogalmam sincs.
Ez a probléma, hogy...
nem találok olyan munkahelyet, ahova beleillenék.
Oké, hát csinálj egyet!
Ja! Hát persze! Mint Oprah, nem igaz?
Igen, miért is ne?
- Jó. Nem tudom. - Kimberlyn!
Csinálhatnál saját médiacéget, mint Ben Smith vagy Megyn Kelly,
vagy azok a srácok a Pucknál.
Őszintén?
Világéletemben én akartam lenni Gayle King.
Hát még jó!
- Ugye? Igen! - Igen!
Akkor csináld meg!
Oké. Nem mintha nem gondoltam volna már rá,
de ahhoz az kéne, hogy nyerjek a lottón.
- De van pénzed. - Nem. Ericnek van.
És nem kérhetek az apámtól se ennyi pénzt.
Az apám nulláról építette fel a vagyonát, és ugyanezt várja tőlem.
És nem érezném helyesnek.
Nem is tudom.
Talán egyszer.
Szóval jártál már valaha médiumnál? Igen vagy nem?
Grace! Itt a legendás Peggy Romero.
Azt hiszem, már találkoztunk.
Sorba álltunk a mosdókhoz a Fehér Házban a Bloomberg sajtófogadáson.
Tényleg így van!
- És Harry Styles kikerülte a sort. - Tényleg.
Fiona! Ezt megtarthatom?
Harold! Ez fantasztikus!
Pedig nézzék csak meg őt! Mint egy igazi filmsztár. Nem gondolják?
- Szabad lesz? - Köszönöm!
Jól van, vegyük játékosra az egészet!
- Csak szórakozzanak! - Oké.
- Ide kéne állni. - Rendben.
Harold, kérem, álljon ide!
Használják a teret, mozogjanak szabadon! Csak vidáman! Zene!
Ennek segítenie kellene?
Vegyétek le a zenét!
Miért nem csinálunk valami ilyet?
- Apa! - Mi az? Ne haragudj! Én...
- Túl erős voltam? - Nem, nem nem. Csak...
Csak éppen nem számítottam erre.
Mondjuk, fogd meg a kezem!
Jó. Ez így tökéletes!
Oké!
Csodálatos!
Ez így szuper! Gyönyörű!
Tényleg nagyon szép!
Indulunk, ébresztő! Kimmy!
Oké. Nyugodj meg! A hely még ki sem nyit néhány óráig.
Láttad, hogy a Vonzó Fehér Pasi jön felfelé?
Nem igazán hiszek a közvélemény-kutatásoknak,
de siess öltözni, mert még el kell ugranunk Chicagóba, mielőtt kinyit a bolt.
Mi van Chicagóban?
Kávéztok egyet Gayle Kinggel.
Sadie, mit műveltél?
Csináltam vele egy mélyinterjút néhány éve,
és emlékeztem, hol van a kávézója,
ezért ráírtam, és kérdeztem, hogy jár-e arra valamikor.
Hogy képzelted, Sadie?
Van egy álmod. Gayle King pedig segít megvalósítani.
Vagy legalábbis elmondja, hogyan csináld.
- Sadie! - Hidd el, fontosak a hőseink.
Ezt tudom. Tapasztalat.
Istenem!
- De akkor öltözz fel! - Úristen!
- Muszáj indulnunk! - Megyek! Igen, igen! Oké.
Akkor most gratulálhatok?
Hagyjuk a közvélemény-kutatást!
Láthatom ma később a városházán, miss McCarthy?
Tudja, polgármester úr, ha Walker nincs jelen, akkor én sem vagyok.
De rengeteg riporter lesz ott, akik haptákba állnak önnek.
Csak valahogy minden szavam jobban hangzik az ön tollából.
- Sok sikert! - Sok sikert?
Akkor mégis nekem drukkol?
Baszki!
Gyönyörű.
- Nagyon szép. - Ez jó.
Várj! Ezen pont úgy nézel ki, mint Annie.
- Elképesztő. - Úgy látod?
Annie? A lánya?
- Igen. - Csodás gyerek. Okos, vicces.
Gyönyörű, mint az anyja. Elhívhattuk volna őt is ide.
- Szintén újságíró? - Nem-nem. Még suliba jár.
- Vagyis most épp nem. - Halaszt egy évet.
- Én ezt nem nevezném halasztásnak. - Szigorú vagy.
Hát te nem tudsz semmit a kapcsolatunkról.
Hogyne tudnék. Állandóan beszélünk.
- Ma reggel is felhívott, ha még érdekel. - Beszéltél vele ma reggel?
Igen. Nagyon dühös, amiért így bánsz vele.
- Ezért küldtem neki pénzt. - Te most viccelsz velem?
Az unokám a semmi közepén van, nulla támogatással.
Nem is értem, hogy nevelitek ezt a gyereket Charlie-val.
Ne adj gyereknevelési tanácsokat, nagyon kemény döntés volt.
Életre szóló leckét akartam adni neki.
Erre te berepülsz, mint valami szuperhős, és meg sem kérdezel?
- Mit kérdezzek, Grace? Hibáztál. - Elment az eszed?
Nincs jogalapod beleszólni az életünkbe.
- Te megbuktál apaként, és... - Na tessék, már megint.
Én vagyok a legrosszabb apa, te mégis jó szülő lettél!
Ennek te vagy az oka. De nem a te érdemed.
Ez is hiba volt.
Nem kellett volna eljönnöm.
Csak áltattam magam, elhittem, hogy azért szeretnéd,
mert végre lehet egy közös élményünk. De nem! Ami téged érdekel, az ez!
- A cirkusz! Hogy mindenki hajbókoljon. - Gracie!
Hogy te mennyire fantasztikus vagy!
A színház! Ez a lényeg.
- Nem én. Soha nem én. - Nem jól látod!
Tudod, mit? Nem érdekel. Nem érdekel ez az egész dolog.
- Csak maradj távol tőlünk! - Grace!
Grace, kérlek!
Nem vagyok biztos benne. Várjanak! Mindjárt jövök.
Lola Rahaii! A kedvenc riporterem.
Ja, persze.
Pedig úgy láttam, épp ki akarta verni a Wall Street Journal-ös arcoknak.
Hát jelenleg bárkivel beszélek, aki írna rólam.
Én csak videózok. Bocs!
Még jobb! Ma már senki nem olvas!
Egy gyors csevej a városháza után?
Kösz, de én Altheához jöttem.
Tényleg? Csoda, hogy még beszélnek Kalifornia után.
Szóval látta, mi?
Azt mindenki látta. De teljesen igaza volt, hogy így szembesítette,
ekkorát nem hibázhat egy megélhetési politikus.
Ő nem...
Kibékülünk. Ez az interjú célja.
- Érdekes. Kinek az ötlete volt? - Nem mindegy? Hahó!
Az én ötletem. Mit számít ez magának?
Hát, csak szerintem ez neki a hasznára válik, önnek pedig nem.
De ha most megbocsát, megyek és kiverem a BuzzFeednek is.
- Úristen! Tényleg ott van! - Igen.
- Nem fog menni. Nem. Tényleg. - Hogyne menne? Most miről beszélsz?
Ott ülök majd melletted végig, és fogom a kezed.
- Szuper leszel. - Oké.
- Ezt fel kell vennem. Ülj le nyugodtan! - Mi van? Nem!
Ügyes leszel! Menj már oda! Ne várasd meg!
Szia, Bruce, mi a helyzet?
Szóval, egy barátom, tudod, az amelyik a CIA-nak dolgozik, végre előkerült.
Declan Morales?
- Megkeresett? - Még ne örülj!
Lehet, hogy újra eltűnik, ha megtudja, mit tervezek.
Egek! Úristen! Elmondja, ki bérelte fel, hogy kiteregesse Walker szennyesét!
- Úristen! Szerinted ki volt az? - Van pár elméletem.
Nekem is. De akárki is az, megszellőztetjük!
Csak ha hírértékű!
Még jó, hogy hírértékű, valaki le akarja őt járatni!
Igen, ilyen a politika. Ott volt Rove, Atwater,
Ailes vagy David Brock. Mind ezt csinálták.
De ennyit megérdemelnek a szavazók!
Jobboldali megrendelés volt? Vagy egy külföldinek nem tetszik az arca?
Ha megérdemli, oké, de ha mégsem...
Az igazság felfedi magát, előbb vagy utóbb.
Lásd az előbbieket!
Előbb-utóbb már túl késő lesz!
Ez a kutyás sztori ömlik a médiából, és teljesen bedönti a kampányát!
Muszáj rájönnünk, hogy ki akarja ezt és miért!
Sadie! Az állításaid szilárdak! Lényegtelen, hogy ki szivárogtatta ki.
Ezt ne felejtsd el!
Csak nem bírnám elviselni, ha a mostani vereségéért is engem hibáztatna.
Te soha ne hibáztasd magad! Világos?
Megértetted?
Mikor jössz New Yorkba?
- A jövő héten. - Ebédelünk?
- Ráérek. Miért, megtudtál... - És írok, ha elértem Declant.
Oké.
Basszus! Kimmy.
Tudja, hogy ez egy sorkiemelő, ugye?
Megvédjük a tb-t, az emberek megérdemlik,
hogy méltósággal öregedjenek meg. De önök úgy tűnik, nem öregszenek.
- Mi folyik itt? - Ez tetszik. De tudja, simán lehet főnök.
Nem a nemével jelentkezik, igaz?
- Helló! - Szia!
Itt vannak a beszédpontok az interjúhoz. Készen állsz?
Beszédpontok?
Lola, kérlek! Rengeteg a szöveg. Kihagyhatod a bocsánatkérést, ha akarod.
Jó, de ez az egész így fura.
De ezek nem is kérdések, hanem inkább bókok.
Beszédpontok. Tudod, mindketten igent mondtatok rá, most miért picsáskodsz?
Figyelj. Tudom, hogy stresszelsz.
- És hogy ezért mindent megtettél, de... - Csak olvasd fel, ami ezen a papíron van!
Smúzolj egy kicsit, és akkor nem rúgnak ki.
Nem. Sajnálom, ez így nem megy.
Te jóisten, annyira vicces volt!
Egyfolytában löki a poént. És mondta, hogy felhívja nekem ezt a Johnny Beamert,
aki egy médiatanácsadó, és elmondja, hogy tudnám megcsinálni az elképzelésemet.
- Ez szuper, hívd fel te! - Szerinted előbb én hívjam?
Vagy várjam meg őt? Lehet, hogy el is felejtette.
- Majd én felhívom. - Oda.
- Jobbra! - Bocs, oké, oké.
NYITVA
Helló!
Francba!
Helló! Van itt egy csomag,
ami elvileg tegnap érkezett a nevemre. Sadie McCarthy.
- Igazolványt kérnék! - Igen.
Tessék!
Ez lejárt.
Hogy mondja?
A jogosítványa.
Nem érvényes.
Add már ide azt a kibaszott gyógyszert!
Tudom. New Yorkban lakom. Ott ez előfordul.
Nem gond. Csak gondoltam, hogy szólok.
Köszi!
Köszönöm szépen! Köszönöm! Ez az.
Nem lesz időnk beszélgetni, el kell érnem a gépemet.
Hívtak a magazintól. Azt mondják, lefújtad.
Igazából egy szerkesztő hívott. Fiona biztosan nem ért rá.
- Tudod, mit mondott nekem? - Apa! Ne...
Azt mondta, nagyon szeret. Téged!
Ezt mindig megkapom.
"Maga Grace Gordon Greene apukája? Úgy szeretem őt!"
- Sajnálom, hogy ez ennyire zavar téged. - Én is, mert tényleg zavar.
Akkor ízlelgesd: "Szar apa vagyok."
Ez nem újdonság.
Ezt eddig is tudtam.
De amikor eldöntöttem, hogy minden energiámat ebbe a szakmába fektetem,
nem tudtam, hogy ez lesz a vége.
Már nem ismernek meg. Csak mint az apádat, és ezt nem bírom.
- És irigy vagyok. - Dehogy vagy.
Nem a karrieredre, én arra nagyon is büszke vagyok,
csak azért vagyok irigy, mert mindened megvan.
Charles nagyon jó ember. Annie imád téged.
Ebben nem vagyok biztos.
Ne bolondulj meg, Grace, az a lány megcsókolja a földet, amin járkálsz.
Szerinted miért próbál ennyire elszakadni tőled?
Meg akarja találni önmagát, hogy kiszakadjon az árnyékodból.
Hát, azt tudom, milyen érzés.
Grace!
Ne haragudj, nem kellett volna pénzt adnom neki,
anélkül, hogy megkérdeztelek volna.
Ezentúl békén hagylak titeket.
Csak...
Csak kérdezz meg előbb. Oké?
Annie-nek szüksége van ránk.
Oké.
- Helló! - Hogy én milyen jó ember vagyok!
Majdnem, mint Jézus!
Még így is, hogy nem keresel nekem pénzt, megkerestem a twitteres emberemet. Hé!
Mariah Harry.
Ha még egyszer szétfosod nekem az új ruhádat, nem veszek többet!
- Megértetted? Gyere! - Halló?
Nem hekkeltek meg. Csak jelszót cseréltek. De vissza tud engedni.
De hogy tudták lecserélni, ilyen hogy fordulhat elő?
Sehogy. Nem hagytad őrizetlenül a telefonod?
Lehet, hogy valaki belépett.
Lola! Valaki nagyon átbaszott!
Ha bocsánatot akarsz kérni, inkább hozz egy sört, légyszi!
Nem maradok.
Te meghívnál valakit, aki egész idő alatt csak kihasznált téged?
Csak valld be!
Megváltoztattad a jelszavam, és te írtad a sok szart a nevemben,
csak hogy utána egy interjúval visszacsald az én követőimet az ő táborába.
Komolyan féltem, hogy elszáll az agyad.
Elkezded őt alázni, és ez befolyásolhatja a választást.
Veszíteni fogsz, Josie.
És te is tudod, hogy magadra maradsz.
Aztán majd egy nap, amikor részegen fekszel,
rá fogsz jönni, hogy elbasztad,
mert az életed lényegében értelmetlen.
És akkor majd rám írsz.
Hogy hiányzom neked.
És akkor tudod, mit mondok majd?
Menj a kurva anyádba!
Picsa!
Esküszöm neked, Charlie,
amennyit én elköltöttem terápiára, most egyszerre csodásan megtérült!
Tudod, az egész hirtelen annyira világos lett!
És mit gondolsz, szerinted meddig tart ez a tiszta állapot?
Nem tudom. Holnapra biztos elmúlik. De ez most hihetetlenül jó érzés!
Francba!
Mi a baj?
- Annie eltűnt. - Hogyhogy eltűnt?
Gimi óta megosztja velem a helyzetét, de most hirtelen kikapcsolta.
Oké, akkor próbáld felhívni!
Pillanat!
- Itt Annie. Hagyj üze... - Istenem!
Egyből hangposta. Baszki!
Jól van. Csak még ne pánikolj!
Még nem pánikoltam egészen idáig, mert eddig pontosan tudtam,
hol jár a kislányunk, de most nem tudom! Eltűnt!
Valami seggfej drogdílerrel egy mikrobuszban.
Az egész az én hibám.
Nem lett volna szabad letiltanom.
Nem a te hibád, ez...
Ezt a hibát együtt követtük el.
Baszki!
WALKER STÁBJA MENESZTÉSÉVEL NYUGTATJA A KEDÉLYEKET
A francba!
Malcolm.
Néha még az amerikai politika helyzeténél is rémisztőbb a saját élethelyzetünk.
Míg politikai újságíróként annyi időt töltünk mások életével,
addig alig jut idő saját magunkra.
De talán ezért is csináljuk.
Hogy ne kelljen szembenéznünk önmagunkkal.
Aztán egyszer csak kénytelenek vagyunk.
- Hát ti? - Hoztunk rágcsát.
- Termo plédet. - És bort. Magamnak.
Drágák vagytok.
- Talán kell a társaság. - Vagy nem.
Csak egy lehetőség.
- Nagyon kedves tőletek, de most inkább... - Nézzük meg a Thelma és Louise-t!
Letöltöttem a telómra, mert annyira rátok emlékeztet.
Uramisten! Imádom azt a filmet.
Azt mindenki imádja.
Igen! Alig várom a happy endet!
A két csaj egymásba szeret, és elautóznak a naplementébe!
Annyira jó!
Mi az?
Szívem. Nem ez a vége.
- Meghalnak. - Micsoda?
Nem hiszem el! Így viszont muszáj megnéznünk!
Egy Ridley Scott-filmet nem fogok telefonon nézni.
- Nem gond, kirakom tévére. - Tudod használni az AirPlayt?
Hihetetlen, hogy milyen öregek vagytok!
Sadie, ha akarod, eltűnhetünk.
Talán csak amikor Brad Pitt levetkőzik, mert azt egyedül akarom nézni.
- Te jó ég! Ennyire ismertek? - Ideadod?
Igen, köszi!
Bocsika!
- Ezt tedd oda! - Köszönöm!
De jó meleg. Máris?
- Ez a film egy klasszikus. - Igen, tényleg az.
Tuti, hogy meghalnak?
Köszönöm! Hé! Jó éjszakát! Nagyon kedves. Köszönöm, hogy eljöttek!
- De édesek, nagyon köszönöm! Minden jót! - Uram, keresik.
Fogadjunk, hogy anyukám az! Ne felejtsenek el szavazni!
- Köszönöm, Vince! Egy percet kérek. - Hogyne.
Na? Mi van?
Nem volt gond.
Imádnak itt a faszom tudja, hol.
Elfelejtettem mondani az influenszert. Meg fog említeni.
Nem, McCarthy nem volt most itt.
Nem aggódom, a Sentinel a tenyeremből eszik.
Igen. Akkor hova is megyek holnap?
Oké.
A SOROZATOT AMY CHOZICK REGÉNYE IHLETTE
Magyar szöveg: Andorai Péter Krisztián Felirat: Rádóczki Attila