EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Bravo!
-Vi kanske kan prata på kontoret? -Jag döljer inget för killarna.
Du förstör teamet som du förstörde min barndom med otrohet och styvmammor.
Kontoret, då.
Vad hände?
Ingen aning, men allt blev rätt. Är jag tursammast eller smartast i världen?
Vi kan rösta nu!
Underbart, vi kan ändra tillbaka allt till FC.
Före Catherine!
Det första som ska bort är de där dumma morgonmötena.
-Absolut. -De är värst.
-Eller hur? -Bara slöseri med tid.
-Man måste upp tidigt. -Ja, och varför?
Jag vet vad jag gör i morrn: Går inte upp en kvart tidigare för ett morgonmöte!
Jag kan stanna vid ett kafé och ta en kopp kaffe.
Gör det. Fast en kvart räcker kanske inte för ett kafébesök.
-Det finns ju kaffe på mackar. -Ja, precis.
Ja, gör det, för alla får en kvart extra nu!
Vi gör oss av med alla dumma förändringar.
Men inte datorerna, väl?
Jag ska inte kalla den förra gammal, men startljudet var en gregoriansk kör.
Tangentbordet var på sanskrit.
Okej. Är du klar?
Och skrivaren var en kille med mejsel.
-Vad mer dumpar vi? -Inte tandförsäkringen!
Jag älskar dr Travis, jag kan tugga på höger sida igen!
Han är bra, och generös med bedövning.
När jag lämnade in försäkringspapper fick jag lite.
Visst, okej. Kan vi skärpa oss?
Jag menar andra grejer, dåliga grejer, som mötena.
Ja, du har redan nämnt dem.
Och nu är de borta. Var så goda. En annan sak jag vill dumpa direkt:
Det första blir ju… Den där… Grejen som…
Vi är nog bara så uppspelta just nu, för att det liksom händer nu.
Så vi ska nog ägna dan åt att grunna på vad som ska bort.
Och i morgon kommer vi en kvart tidigt och diskuterar saken.
Som till ett möte?
Snarare en informell samling. Stor skillnad, Jake.
-Kan jag ta mitt mackkaffe? -Det hinner du nog inte.
Jag inser att det blev pinsamt.
Ledsen att ta dig på sängen så där, men du gav mig inget val. Jag…
Det är ett civiliserat sätt att samtala.
Du påminner mig om din mor när du gör så.
Vi hade ett avtal.
-Jake är den bättre föraren. -Strunt samma. Du underminerar mig.
Jag la månader på att vinna deras respekt!
Jag satte dig här innan du var redo. Som när jag slängde dig i poolen som barn.
Du var så envis att du satte dig på botten och gjorde bubblor.
Jag var inte envis, jag var fyra.
Och drunknade.
Jag tänkte att man lär bäst genom att göra.
Jag minns det talet. Det var när du lärde mig att grilla.
Du gav mig tändvätska och tändstickor.
Minns du eldklotet som tog dina ögonbryn?
Det behövs inte, jag har ju bilderna från skolbalen.
Jag sa ju åt dig att måla dem som farmor, men du vägrade.
Hon ser ut som en clown i en vindtunnel!
-Du måste gå ned och säga att du hade fel. -Men det har jag inte.
Du blir min vice, och när du är redo drar jag för gott.
Och bara så att du vet föddes farmor utan ögonbryn. Därför simmade hon så bra.
-Och vad gjorde Catherine? -Ingen vet.
Hon och Bobby gick in på kontoret, hon kom ut
tog på en spetsig hatt och flög bort på kvasten. Hon måste "tänka på saken".
-Bara du kan få tänkande att låta så fult. -Tänkande är överskattat.
Hur det än gick till: Grattis. Jag tvivlade aldrig.
Tack ska du ha, Frank.
Många förmögenheter har förlorats i vad mot mig.
Förutom i Alfapet.
Ordböcker som inte tar upp "tråkskap" är lama.
-Ett tillstånd av tråkighet. -Precis. Tackskap.
Å, nej! Jag måste ta det här.
-Tror du att Catherine slutar? -Vem bryr sig? Men det vore förståeligt.
Alltså, hon är ju inte ett ruttet ägg.
Men man måste ju knäcka några ägg för att göra omelett.
Och det är vad det här är.
Det är en omelett.
Du drog igång en metafor utan ett färdigt mål, va?
Och det gör jag med liknelser också.
Vet du hur det är? Det är som att vi aldrig… Nej, jag hann bryta.
Jag lägger ned nu.
Helt otroligt, jag befordrades just!
-Jag blir delägare! -Va? Å, snyggt jobbat, gubben!
Ja, nya chefen fick sparken efter bara en månad.
Nån glömde att stänga av mikrofonen i ett gruppsamtal.
Två damer sparkade till mäns fördel. Där fick du, världen!
Du sabbade glädjen så snabbt.
Jag visste inte att de funderade på mig, men de vill att jag tar över direkt.
Härligt, grattis! Då vet vi vem som bjuder!
Samma som alltid?
Jag låtsas alltid försöka sträcka mig…
-I New York? Tänker du ta det? -Ska jag ta jobbet jag velat ha i 20 år?
Få se…ja!
Vad hände?
Jag skulle gissa att grejen är att det är i New York.
New York.
Så klart.
Det är i New York och du är här och det är ett långt avstånd.
-Jag gläds verkligen med dig… -Jag vet, men vi har inte pratat om…
Jag ville inte pressa dig.
Jag har alltid utgått ifrån att vi en dag troligen…
-"Troligen"? -Nästan helt säkert.
Okej, vi tar det sen. Kevin blir illa till mods.
Inte det minsta, jag finns här för er båda.
Vi kan väl fira Franks befordran med en chokladvulkankaka här, va?
Kom igen, tre skedar? Två? Jag kan köra ensam, det är lugnt.
Bra, då kör vi med en grövre krängningshämmare?
Och så sänker jag styrutväxlingen.
Ska jag ta bort extraspegeln Jessie kollade håret i?
-Den var faktiskt till Jake. -Just, ja.
Ursäkta att jag missade morgonmötet.
"Informella samlingen".
-Vad sa ni? -Vi kom igång sent.
Chuck såg en tvättbjörn äta en korv där ute.
Och så tvättade den händerna i en pöl, så vi är efter.
Eftersom ni är samlade kanske jag kan be er om råd?
Har du berättat om mig och Frank?
Va? Nej, det är ju mellan oss.
Jag vill inte höra det igen.
Frank fick jobb i New York och behövde påminnas om att du bor här.
Ja, jag berättade.
I går kväll frågade Frank om jag vill flytta med till New York och bo med honom.
Grattis!
Läste jag av det fel? Glöm att jag sa nåt!
Om du inte är glad åt det, för då: Grattis.
Varför frågade han inte om att bo ihop här?
Män gör bara förhållandeförändringar under vapenhot.
-Min fru var gravid. -Min höll i ett vapen.
Det är inte det värsta.
Han sa att jag kunde hitta jobb som kontorschef i New York.
Jag är ju inte bara kontorschef här.
Jag är kontorschef för ett racinglag jag älskar!
Arbetar med människor jag älskar.
Och Amir.
Men hur lyckades du hinna före där?!
Jag var beredd där, "snälla säg 'älskar'!" så att jag kunde ta honom!
Frank verkar inte förstå hur mycket mitt jobb betyder för mig.
-Vad ska du göra? -Han är bra. Man får vara realistisk.
Jag har alltid tänkt mig äktenskap och barn.
Det är för sent att börja om, jag får flytta.
Det är det mest rimliga.
Vi kommer att sakna dig.
Ja, vi kommer att sakna dig.
Apropå ingenting: Kan jag ta över din stol?
Vänta lite, hör du ens vad du själv säger?
Du nöjer dig. Man ska aldrig nöja sig!
Du firade inte födelsedag när det inte fanns rätt glass.
Jag är nästan 40.
"Nästan"?
Ställer man in kalaset räknas den födelsedan inte.
Man gifter sig för att man inte vill leva utan den andra.
Inte för att det är rimligt att göra.
Du säger alltid att jag gör slut för snabbt.
Nej, jag säger alltid att ditt skratt är skumt.
Det går upp på ditt andra "ha". "Ha, ha!"
Ja, "ha, ha!". Som om du uppfunnit glödlampan, "Ha, ha!"
-Du gillar mitt skratt. -Ja. Och att se tvättbjörnar äta korv.
Helgalet, den höll den som en flöjt!
Jag vill att du hittar rätt kille, men du verkar inte glad åt New York.
Otroligt.
Jag söker stöd, och du säger att jag ska dumpa honom!
Jag trodde att det fina med oss är att vi alltid säger som det är!
Flytta om du vill. Du har visst bestämt dig.
Okej, bra. Då flyttar jag.
Vänta, får jag fråga en sak innan du går?
Var landade vi vad gäller stolen?
Hej.
Vad gör du där, du skulle ju köra Daytona i simulatorn?
-Det är tisdag, bendag. -Det är onsdag idag.
Nehej.
Tusan, mormor är på flygplatsen och jag har hennes insulin!
-Vad var det med honom? -Han är dagvill.
Hur mycket? En dag är inte så illa.
Jo, om man är 90 och har njursvikt vid bagageutlämningen.
Lugn, jag är inte tillbaka. Jag ska bara hämta saker och ville snacka.
Du ska veta att jag inte gick till din pappa.
Jag ville ta Jake till ett annat team. Han fick veta det.
Och när du försökte få mig sparkad?
Lär dig att leva i nuet.
Jag ville bara berätta för dig personligen att jag slutar.
Tråkigt att höra.
Det sa du utan att le. Imponerande.
Jag tänkte på hur rädd en sköldpadda måste vara när den hamnar på rygg.
Nej, kör på. Njut av det. Du vann.
Jag vet inte om jag vann. Andra säger det, typ alla…
Jag är faktiskt hemskt ledsen för hur alltihop gick till.
Vi kom inte överens, men…
Jag gillar dig.
-Ska jag säga "detsamma"? -Såja, det dog du väl inte av?
Innan jag går måste jag berätta en sak.
Jag får stoppa dig där: Du smickrar mig, men vi är alldeles för olika.
Innan jag kom in här ville pappa sälja teamet och pensionera sig.
-Varför gav han dig befälet, då? -För att jag bönade och bad.
Sålde han teamet skulle verkstad och namn försvinna.
En fotnot i en bok, och vet du vad mer?
Än sen, du tänker ju berätta?
Jag grävde igenom räkenskaperna.
Firman ligger illa till.
Visst, Jake kör bättre, men Jessie drar in mer pengar.
Småteamens tid tar slut.
Hittar ni inte ett sätt att expandera är det bara en tidsfråga innan ni är borta.
Varför berättade du inte det?!
Det sa jag sen första dan!
Hade vi ögonkontakt?
Ofta verkar jag höra på, men egentligen kollar jag min spegelbild i nåt blankt.
Som i simulatorn? Kolla, jag ser mig själv där.
Kolla så stora öronen blir där. Knäppt.
Jag hoppas att jag har fel. Men det har jag inte.
Hejdå.
Jäklar.
Så där, ja.
Jo, Kevin lyssnar ju mer på dig än på mig.
Det gör alla.
Ja, hälsa frun att jag har färgproverna
och att Chablis cream blir bäst för er.
Aldrig att hon bryr sig om din åsikt.
Hey, Google: Anteckna "Chablis cream".
Antecknar.
Det är inte många som vet det, men jag blir så spänd i stressiga lägen.
Nehej?
Du döljer det så väl.
Så när vi pratar med Kevin bör du börja.
-Visst. -Och fortsätta och avsluta.
Och så nickar jag tydligt stöd.
Visst, okej. Å, här kommer han.
Hej, jag fick meddelandet. Vad har hänt?
-Jo, Amir och jag har pratat. -Ja.
För vi har tänkt på situationen med Beth och Frank.
Verkligen.
Och Amir hade en väldigt intressant poäng.
Skojar du nu?
Jag låter dig absorbera hans vrede och sveper in när han lugnat sig.
Visst.
-Varför bad du Beth att stanna? -För att hon inte ska nöja sig.
Och hon är den enda med liten hand nog för att ta ut nåt som fastnat i godismaskinen.
Var det nåt mer?
Det är nog inte så enkelt. Chuck och jag tror…
Dra inte in mig i din konspirationsteori.
Jag tror att du är lite kär i henne och därför vill att hon stannar.
Oj.
Tack för det.
Men du är dum.
Det vet jag för att bara en dum person skulle säga det du sa.
-Jag tar stryk här, svep gärna in. -Visst. Jo, Kev.
Du och Beth är tajta.
Ni delar era problem, ni umgås.
Det är inte fel att tro att det finns attraktion där!
Du och jag är tajta!
Vi delar våra problem, vi umgås! Vad försöker du säga?!
Vi är annorlunda, och det vet du! Men du kan få sämre än mig.
Jag tror att du vill hindra Beth från att flytta för att du inte vill förlora henne.
Och är du kär i henne är det dags att berätta det,
och annars får du släppa henne.
Frank är ett bra kap med tanke på Beths ålder och längd.
Vi är bara vänner, okej?
Ja, den ena är kvinna, den andre en stilig karl - men det är allt!
Men hon kan få en bättre man än Frank.
Visst. Om det är vad du måste intala dig.
Jag skulle göra likadant för dig, du ska inte heller nöja dig.
Hade jag känt dig innan ni gifte er hade jag varnat henne.
Ja!
Så vackert, Bobby.
Oj, där hör man! Som en hawaiiansk Michael McDonald.
-Jag kan ta om den, du missade början. -Vänta. Ta min plats, Kevin.
Jag skulle gärna höra den igen, men taco-tisdag blev våffel-onsdag.
Jag måste ta tag i det. Det är matnödläge, ju!
Jag skulle gärna lyssna, men Jake och jag måste kolla simulatortider.
Jag har inte kört än. Bobby sa att det kunde vänta.
Vem behöver simulatorer? Jag körde Daytona 30 gånger.
200 varv, 30 lopp. Räkna ihop det.
Helst inte.
Det vore bra om du kom ned i gymmet och började köra.
-Ska bli! -Vänta lite.
Kevin körde ju där i modern tid. Berätta om -93.
Vi hinner ju inte… Okej, så här:
De viktigaste punkterna.
Modig ny förare avger ett löfte till ett sjukt barn.
Hans livs lopp, sträckte skinkan på Victory Lane när han gjorde Hammerdansen.
Ångrar ingenting. Inte ett dugg.
Kan du gå till gymmet nu? Och ordna till bilen, Amir.
Visst.
När slutade du vara kul? Catherine slutade väl?
Jag är fortfarande kul. Men jag sköter firman.
Jag är som en Flinta-vitamin. Jag måste sluta med liknelser.
Gissa vem jag träffade i dag? Rob på Big Hoof. Han kan bli sponsor igen.
-Fake Steak, då? -Jag släpper dem. Oätligt, ju.
Det är Pennzoil också, men jag skulle ta det i en smoothie om de sponsrar oss.
-Du sa ju att de är bättre för firman. -Big Hoof funkade bra.
Jo, men jag håller med Catherine här.
Jag kollade på ekonomin i morse, och vi behöver intäkter.
Har du blivit en mes?
Vi kör på och improviserar som vi alltid gjort.
Det ordnar sig, lita på mig.
Lova att du inte fattar några snabba beslut?
Kevin! Du försöker mota vågen, jag försöker följa den.
-Lugn och fin, vi ska tänka på saken. -Tack.
Vi har gått igenom en massa. Och jag vet nog vad som gaskar upp dig.
Vadå?
Hej. Du, la vi verkligen 7 000 på hattar förra året?
Nej, en hatt. Tillhörde Tim McGraw. Bobby trodde att den gav tur.
Han köpte den på auktion och körde hem i den i sin cab.
Och nu har nån annan en turhatt.
Okej, det måste vi sluta med.
Ledsen, men Bobby lär sitta på kontoret och snegla på Blake Sheldons bältesspänne.
Det där blev fel.
Han måste sluta slösa pengar!
Går det illa kan vi kursa direkt, och han gör sig av med sponsorer.
Det är Bobbys show, så har det alltid varit.
-Han borde fokusera mer på affärer. -Som Catherine?
Stäng din dumma mun.
-Du kan ta det. -Det är bara Frank.
-Jo, om vårt samtal i går… -Förlåt att jag skällde.
Nej, förlåt mig. Alltså, Frank, han är en bra kille.
Och jag känner mig skyldig om du dumpar honom på min inrådan.
Jag slutade ta dina råd sen du sa att rom var bra mot baksmälla.
Ja, en skvätt i kaffet. Inte ur en pokal som en viking!
Det funkade inte, jag gjorde rätt. Det känns bra.
-Gör det? -Ja.
Som när man ser Dagboken, gråter och tänker:
"Livet vore bättre om jag var dement och dog i sömnen."
Jag vet hur det känns. Vet du vilken min gråtfilm är? Top Gun.
När Maverick ska berätta för Gooses fru att han dött?
Nej, Goose var trist.
Det stora offret där var Iceman.
Han ville bara följa order, det var allt.
Sen när straffas soldater för att de lyder order?
I slutet, när han ser Maverick i ögonen och bara:
"Du får bli min rotetvåa när du vill."
Vi byter ämne.
-Hallå, mitt liv faller samman. -Du har rätt, förlåt.
Tusan, det är så…
Jag lovar att du hittar rätt kille.
Har jag presenterat dig för Pete, frisören?
Tvåfingers-Pete? Med bara lång- och pekfinger!
Okej, man väljer honom inte till bowlinglaget.
Men är man i en bil och tappar strips mellan sätena får han snabbt upp dem.
Rena kroken där.
-Jag kan nog hitta nån. -Okej.
-Vad tusan är det där? -Bobbys show.
Vad gör du? Vem är "Zombiestrutsen"?
Catherine.
Har du snott en bil? Man får inte ta in dem dagtid, det vet till och med jag.
Hon har inte snott den.
Men i så fall måste VIN-koden fort bort.
Nej. Jag har köpt den.
-Kan du ordna till den? -Jag kan fixa allt.
Förutom förhållandet till mina barn.
Jaha.
Men det är ett "ja" om bilen?
-"Ja" om bilen? -Ja, javisst!
Borde inte Chuck jobba på vår bil?
Jag och Catherine snackade, och vi kom nog på nåt bra.
-Främst Kevin. -Nej, du tog alla tunga lyft.
Varför är de snälla mot varann? Det är som när björnar och apor är vänner.
Vad kan de ha att snacka om?
Vet inte. Hur man cyklar på cirkus?
Så klart.
Godkänner du det kan vi starta ett pickis-team.
Så får Jessie tid att mogna, och vi kör två bilar som de stora.
Jag pratade med företagen som vill jobba med Jessie, och de kan sponsra en pickup.
Så Jessie är tillbaka?
Bobby är tillbaka, Bobby går. Jessie går, Jessie tillbaka.
Apor och björnar cyklar! Vad är det här?!
Hallå, ta ett djupt andetag.
Hon tar pickisen, du bilen.
-Kan vi snacka lite? -Inga hemlisar här.
-Jag vill inte ta det inför alla. -Vi är en familj här.
-Du spelar låten för ofta. -Ditt kontor.
Skönt att ni två kommer överens.
-Hon är smart. -Jag ignorerade problemet, det blev bra.
Det funkade inte så bra med åderförkalkning.
Ja, var det din tredje hjärtattack? Den var tung.
Pumpen stannade, du vaknade och snackade kött och Hank Williams.
Ja, vi hade picknick i himlen. Bästa potatissalladen nånsin.
Just när jag skulle få receptet fick de igång mig.
Livets cykel.
Jag vet inte varför du vände om Catherine, men tack. Det blir fint att ha henne här.
Nej, hon kommer inte tillbaka. Hon hjälpte mig med pickisen, bara.
-Varför berättar inte hon det? -Jag ville prata.
Jo, du och jag, vi är av den gamla skolan.
Men vill vi vinna igen måste Catherine komma tillbaka.
-Men hon vill ju inte vara min vice. -Jag vet.
Vad försöker du säga?
-Du hade nog rätt från början. -Ska jag sluta?
Jag står i enorm skuld till dig. Och vill du stanna så jobbar jag med dig
tills alltihop går omkull.
Men om det ska leva kvar långt efter oss?
Ja, då vet du var jag står.
-Du bör gå. -Jag fattade.
Jag visste inte riktigt. Vi fastnade med blickarna där.
Var du med borde jag har brutit snabbare.
-Vad sägs om middag? Kinamat, din favorit? -Visst.
Men ta inte kryddig kung pao-kyckling igen. Du dog nästan!
Ja, det var en kärv natt. Men det är så gott.
Frank! Vad gör du här?
Ursäkta att jag dyker upp så här, men du svarar ju inte och vi måste prata.
-Jag ska låta er… -Nej, jag har sagt det jag vill säga.
Jag klantade mig.
Jag var så glad för jobbet att jag glömde vad som är viktigast.
Det var fel av mig att inte minnas hur viktigt teamet är för dig.
Min favoritdag är måndagarna när du berättar om loppet och lyser upp.
Du tar mig genom varenda kurva, dina små armar pumpar i luften.
Jag är normalstor.
Faktiskt inte.
Knäcker det vårt förhållande så tackar jag nej till jobbet.
Eller flyger hem varje kväll och helg för att vara med dig: Vad du än vill.
För jag vill inte vara utan dig.
Jag vill gifta mig med dig. Beth Paige…
…vill du bli min fru?
Ja!
Undertexter: Henrik Brandendorff