EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
[Ildevarslende baggrundslyd]
[pige nynner]
Nu kommer de!
[høj festmusik]
Hej. Værsgo.
Bare gå til den.
Falke, du skal give mig bogen nu. Jeg har brug for den bog. Falke...
Falke!
Du skal give mig den nu!
[snak og musik i baggrunden]
-Kom her. -Jeg vil gerne lige ind.
Astrid. Hej.
Godt at se dig.
Hov.
Vil du høre en hemmelighed?
Det er meget hemmeligt, så kom herover.
Livet ... er en stor ... nedtur.
[studentervogn dytter]
-[Kvinde] Forstår du? -[Ida] Slip mig!
Ida, du må ikke tage med. Du må blive her.
-Du er sindssyg. Flyt dig. -Ida, nej. hør nu. Ida.
Jeg hader dig.
[dør lukker]
[bankelyd]
[Ida] Skrid.
Jeg sagde skrid.
Det er bare mig.
Er du ked af det?
Jeg er ikke ked af det. Det er den bedste dag i mit liv.
Hvad skulle jeg være ked af?
Det ved jeg ikke.
Undskyld.
-Jeg kan ikke lide, når du er ked af det. -Nej.
[griner grådkvalt]
Her.
Tag du den her.
Den klæder dig bedre.
Den er flot, ikke?
Jo.
Det er lige din størrelse.
Smut du ud med dig.
-Hej, Astrid. Er Ida indenfor? -Ja
Tak.
[fest og musik i baggrunden]
[pige griner ad veninde]
[Mand] Nogen siger, livet skal forstås baglæns, men leves forlæns.
Det er noget, Kirkegaard har sagt.
Hvad er det, vi har der?
Det må være Danmarks yngste student. Hvor er du fin, lille skat.
Er det Idas? Den klæder dig faktisk.
[studentervogn dytter]
Hey! To minutter!
Prøv at nyde det lidt.
Pludselig er det overstået. Tiden går så frygtelig hurtigt.
Så vil du se tilbage på den her dag som den dag,
hvor dit liv begyndte.
Det tror jeg virkelig ikke.
Jo. Fremtiden ligger for dine fødder.
Prøv at se her.
Jeg er så stolt. I to er det bedste, jeg har.
Mine små piger.
[Chauffør] Hey!
Vi fylder op nu. Vi skal videre.
Vi har en tidsplan.
Ida. Bliv her.
-Ikke nu. -Jeg beder dig. Ida.
Hør på, hvad jeg siger.
[Far] Vent. Lene. Stop.
-Lad være. -Du må ikke tage med.
Lene.
Hvad er det, du laver? Du kvæler hende.
[motorlyd og musik starter]
Tak for besøget.
[ildevarslende lyde]
FREMTIDEN VENTER
[buldren i baggrunden]
[bildør åbner og lukker]
[bankelyde på hoveddøren]
-[Lene] Åh nej. -[Mand] Vi har fundet studentervognen.
Chaufføren var bevidstløs, og studenterne var væk.
-Nej! -[Far] Du bliver nødt til at slappe af.
-Tag det roligt. -[Betjent] Vi har patruljer ude.
-[Far] Har I et tidspunkt? -Nej, ikke præcis.
Vi ved kun, at de alle er væk, og det tyder på,
at de er gået et sted hen sammen.
-[Far] Slap af. -Hvorfor fanden
hørte du ikke på, hvad jeg sagde til dig?
De er taget til en fest. Det er teenagere. Du må tage det roligt.
De er et eller andet sted. Ikke?
Det er slut nu!
[intromelodi]
[Astrid] Så man sagde, at et knust spejl betød syv års ulykke
fordi man mente, at det var ens sjæl, der knuste.
Men forklaringen bag den overtro ligger nok i,
at spejle var utroligt kostbare dengang,
og det var en måde at skræmme tjenestefolk til at passe bedre på dem.
Du lytter til Nattens Stemme,
et program der bliver lavet af mig og dig derude,
her hvor alt og intet kan ske. Det er nu, du ringer ind til mig.
Tager mig i hånden og fortæller mig om, hvordan du har det
med overtro. Vi har en lytter igennem. Velkommen til.
Ja, hej, det er Ghita.
[skinger støj]
Hej, Ghita. Du har igen din radio tændt lige ved siden af.
Vær sød at slukke den, når du ringer ind.
[ildevarslende lyde]
[skoleklokke ringer]
[Dreng] Hej.
[Astrid] Hej, krabbe.
Hej.
Hvor er den flot, den der. Er den til mig?
Den er ikke helt færdig. Der skal mere glimmer på.
Man drysser det hele over.
Den er helt perfekt.
Hvor er krabben? Der var krabbekløerne.
Krabbe, krabbe, krabbe... Krabbe, krabbe så...
-...er vi klar med krabben. -Hvad skal vi?
Krabbe, krabbe, krabbe.
-Hej, far. -Hej, skat.
Må jeg godt se iPad?
Ja, en halv time, ikke?
-Hej. -Hey.
Wow. Du ser fin ud.
-Du dufter godt. -Tak skal du have.
-Er det, fordi du skal ud? -Ja, det er det.
Nå, hvor dejligt. Hvor skal du hen?
-Ja, det kunne du tænke dig at vide. -Ja.
Det er bare, fordi jeg så dig nede i byen med hende der.
Øh... Din...
-Din kæreste, eller er det... -Nej.
-Nej, vi har bare drukket en kop kaffe. -Okay. Ja.
Det er bare en meget lille by, og jeg bor her også, så hvis du skal...
Vi har bare drukket en kop kaffe.
Skal du ikke ud i aften?
Du flyttede...
-For hvad? Et år siden? -Ja.
Det skal vi ikke, det her, vel?
-Det skal vi ikke. -Hvorfor ikke?
Jeg savner dig.
Du gør det her, fordi jeg skal ud.
-Det er ikke derfor. -Jo, det er.
-Nej. -Jo, det er.
Det er ikke fair.
Det var dig, der ville det her.
Jeg ved ikke, hvad jeg vil.
[højt brag]
Der fik jeg dig.
-Hvor er du dum. -Du er så nem.
Du fik mig ikke. Du fik mig ikke.
-Jeg lader Simon sidde ved tasterne i dag. -Okay.
Er du okay med det?
[musik spiller i længere tid]
Velkommen tilbage. Vi har en lytter igennem.
Hej. Kan du genkende det med
at spytte dig selv over skulderen...
-Det kommer sgu ikke til at hjælpe dig. -Hallo, hvem taler jeg med?
Hvis de vil have dig, så tager de dig.
-Hvem taler jeg med? -Der er en anden virkelighed.
En virkelighed bag den, vi er i.
Der er lidt dårlig forbindelse her. Har du...
-...måske medhør på. -Kan du høre mig?
Jeg vil høre, Astrid...
-Jeg var der. -Jeg tror desværre, vi må...
-Det kommer til at ske igen. -...gå videre til...
-...næste lytter. -Læg ikke på. Det er mig, Jakob.
Jakob Skipper. Det er ligesom den magiske mønt, jeg gav dig.
Intet forsvinder helt.
-Hvilken magisk mønt? -Kan du ikke huske mig?
Jeg kendte din søster, Ida. Og jeg ved, hvorfor hun forsvandt.
-Hvem taler jeg med? -Det, du kalder overtro,
det er virkeligt. Det hele står i bogen.
-Vi må mødes. -Hvem er det?
Jeg var der. Jeg så, da de forsvandt.
-Hvad vil du mig? -Jeg ved, hvad der skete med dem.
Hallo? Hallo?
Nej, få ham på igen.
Få ham på igen.
-Jeg skulle ikke afbryde? -Nej, ring ham op igen.
Hvad fanden. Ring ham op igen.
Ring ham op igen!
-Jeg ved ikke, hvad han hedder. -Hvorfor skrev du ikke hans nummer ned?
-Ham, der ringede. Hvad hed han? -Jeg ved det...
-Fucking amatør! -Astrid! Hvad sker der?
TRE STUDENTER FUNDET MEN HVOR ER RESTEN?
JACOB SKIPPER, AMELIA GEISLER OG FALKE GRAVESEN
21 STUDENTER STADIG SAVNET
IDA
[Far] Hvad tænker du på, skat?
Jeg tror ikke, at Ida kommer tilbage.
[Far] Jeg savner hende også.
Jeg savner hende hele tiden, ikke?
Men ingen har givet op, vel?
[bank på døren]
-Hej. Hvad sker der? -Hej.
Tak, fordi du kom. Er Vera sammen med dig?
-Ja, hun er ude i bilen. -Okay, kan vi...
-Kan vi lige gå en tur? -Ja.
Tak.
Jeg må finde ud af hvad der skete dengang, Ida forsvandt.
Okay.
Så jeg har besluttet at lave et radioprogram om det,
og jeg tager tilbage til København.
Du har aldrig villet tale om din søster. Nu vil du lave et radioprogram om hende?
Jeg bliver nødt til det.
-Det tager højst et par uger. -Ja, men hvad med Vera?
Jeg kommer jo hjem igen.
Det er synd for mor.
Ja, det er synd for os alle sammen.
Læg du dig ned, ikke?
[mor græder i baggrunden]
[mor græder hysterisk]
LÅSESERVICE
[Mand] Så er der sgu nøgler til kommunekassen. Vi ses...
-Hejsa. -Hej. Er det her 106?
Ja, hvad kan jeg hjælpe dig med?
Er du Jakob Skippper?
Det er mig, der er Astrid. Jeg tror måske, du prøvede at kontakte mig.
Nej.
-Du er ikke Jakob? -Nej.
Okay.
-Jeg fandt hans adresse. -Han har bare adresse her.
Okay.
Ved du, hvor jeg kan finde ham?
-Det har jeg ingen idé om. -Jeg er nemlig ved at lave
et program om...
Jeg har ikke lyst til at deltage. Tag dine ting og gå.
Han prøvede at ringe til mig
-for nogle dage siden. -Hvad ville han?
Det ved jeg ikke.
Min søster var en af dem, der...
-Der forsvandt. -Hvad hed hun?
Ida.
-De var kærester. -Ja.
Jeg husker hende.
Kevin?
-Gider du lige holde øje med butikken? -Ja.
Lad os gå om bagved.
Jakob var min lillebror.
Han har bare c/o-adresse her. Så jeg tror ikke, jeg kan hjælpe dig.
-Jeg har ikke set ham i en evighed. -Ved du, hvor han kunne være?
Han kan være alle steder.
Jakob er det man kan kalde søgende.
Efter hvad?
Hvad sagde han, da han ringede?
Han sagde blandt andet, at han så dem forsvinde.
Han så ikke en skid.
Det kan jeg garantere dig for. Tro ikke på alt, hvad han siger.
-Hvorfor ikke? -De ødelagde ham.
Rygterne. Aviserne.
De tørrede den af på ham og de to andre, der overlevede.
Amelia og Falke. Havde de kontakt?
Det tror jeg ikke.
Hvornår så du ham sidst?
Det er lang tid siden.
Desværre.
Okay, hvis du hører noget, eller han...
...dukker op, vil du så ikke lige...
-Ringe til mig? -Jo.
-Hvad var det, du hed? -Jeg hedder Mathias.
-Tak. -Selvfølgelig.
Hej.
Hej, Buster.
-Hej, skat. -Hej, Buster.
-Hej. -Hej, far. Nåh!
Kom ind med dig.
-Hej, Buster skat. -Kom op med dig.
-Ja. -Hej. Det er dejligt at se dig.
Hej. Kom ind.
Man får altid at vide, at Bornholm er en solskinsø.
Hver gang, jeg er derovre, står det ned i stænger. Pisser ned.
Ja. Vi har faktisk haft en dag med sne.
-Har I det? -En enkelt dag, ja.
-Det har vi ikke engang. -Vi fik bygget en snemand til Vera
-med gulerod og det hele. -Er det rigtigt?
Ja.
-Har I fået bornholmsk lavet om? -Hold op!
-Du siger det hver gang. -Bornholmsk er den mærkeligste dialekt.
Undskyld, men den er mærkelig. Det er den. Jeg har et barnebarn,
-der taler bornholmsk. -Hun taler ikke bornholmsk.
-Hun og jeg talte i telefon. -Hun taler ikke bornholmsk.
"Jeg kjør ne' i byen." Det sagde hun.
Det er da bornholmsk.
Det var for sjov.
Du synes, det er nuttet, men det er mærkeligt.
Hvor lang tid bliver du i København?
Jeg ved det ikke rigtig endnu.
-Det er dejligt, du er her. -Det er så dejligt, jeg kan være her.
-Det er meget hyggeligt. -Er det arbejde, eller?
-Ja, det er det også, ja. -Hvad skal du lave?
Jeg er ved at udvikle sådan et program.
Hvad handler det om?
Om dengang.
Hvad?
Jeg vil gerne lave et...
Prøve at undersøge, hvad der egentlig skete.
Jeg har brug for at prøve.
At forstå...
Jeg tænkte, at jeg måske kunne kontakte Amelia.
-Hende Idas veninde, som... -Nej, det skal du ikke.
-Du skal stoppe det lige nu. -Far, det er mit eget valg.
Nej, det skal du stoppe. Lige nu.
Du skal ikke begynde at grave i det.
Du aner ikke, hvad du sætter gang i.
-Men jeg bliver nødt til at prøve. -Nej.
Jeg vil ikke have det.
-Nu stopper du. -Det må jeg selv bestemme.
Det bestemmer du ikke selv. Den sag er lukket.
Nå? Har de da fundet Ida?
[buldren]
HVAD SKJULER DE? DE TRE STUDENTER, DER ALDRIG FORSVANDT
DET ER USANDSYNLIGT, DE IKKE SÅ NOGET,
SIGER EFTERFORSKER HARALD BIRCH
HARALD BIRCH HARALD BIRK
[Birk] Man har mange års tjeneste og gennegår en masse sager,
men aldrig en som den her. En studenterklasse forsvinder sporløst.
-Så dukker de op. - [Astrid] Jakob?
Og Amelia og Falke. Vi havde kun de tre at gå efter.
21 studerende forsvinder ikke bare ud i den blå luft uden at nogen ser det.
Jeg blev ved med at insistere på, at de måtte vide noget, at de havde set noget...
Du kan sidde der. Men der var noget, de bare ikke fortalte.
-Ja. -Vi nåede bare ikke så langt.
-Hvorfor stoppede du efterforskningen? -Det gjorde jeg ikke.
Jeg blev taget af. De sagde, jeg havde mistet overblikket
og var blevet besat og ikke så tingene klart mere, men det var noget pis.
Så jeg kopierede alle båndene og skred.
Nu kan jeg ikke mere. Det er slut, jeg er færdig. Du må få alt det, jeg har.
Den her samtale...
Den er uden for citat.
-Selvfølgelig. -Det er vigtigt.
Ja.
Det har været en lang dag, og du har siddet her i mange timer, Jakob, men...
Vil du ikke lige fortælle det hele forfra en gang til?
Vi kørte, vognen bremsede, og så var de andre forsvundet.
-Og hvad gjorde I så? -Så gik vi.
-I gik fra ulykkesstedet? -Hør her.
Vi var i chok. Vi vidste ikke, hvad fanden vi skulle gøre.
Overvejede I slet ikke at kontakte politiet?
Alt var kaos. Vi tænkte slet ikke så langt.
-Hvorfor tror du ikke på mig? -Det lyder bare lidt usandsynligt.
Jeg faldt om og slog hovedet. Jeg besvimede. Jeg ved ikke hvad fanden...
Han havde ingen mærker eller skrammer.
-Og han havde ikke slået hovedet. -Tror du, han lyver?
Jeg tror, han blev presset til at lyve. Om han var i ledtog
eller de havde noget på ham, ved jeg ikke. Men han er ikke uskyldig.
Her kan du så se...
Amelia Geisler. Det er lige efter ulykken.
Jeg sad nede bagi. Nede i enden.
Jeg havde det rigtig dårligt. Jeg skulle kaste op.
-Og hvad skete der så? -Og så...
-Pludselig bremsede vognen hårdt op og... -Ja.
Jeg lå på gulvet og troede, jeg skulle dø.
Og blandt de forsvundne var også din bedste veninde, ikke? Ida.
Ja.
Kan du huske, hvad du gjorde. efter at vognen bremsede hårdt op?
Jeg så op, og så var Ida væk. Det var de alle sammen.
Ja, undtagen jer tre, ikke?
Jeg ved ikke hvorfor. Vi ved ikke noget. Vi har ikke gjort noget.
-Hvorfor stak I af? -Hun virker oprigtigt ked af det.
-Vi gik i panik og løb. -Ked af det er en måde at sige det på.
Angrende er en anden.
Her har vi så Falke Gravesen.
Jeg blev bange.
-Hvorfor blev I bange? Hvad havde I gjort? -Ikke noget.
Hør her. Du kan godt sige det til mig.
Jeg ved godt, du ikke har noget med det her at gøre.
Men Jakob? Har Jakob haft noget med det her at gøre?
-Han startede det. -Startede hvad?
Det hele.
-Det var ham, der tog os med derud. -Jakob?
Han overtalte os.
-Jer alle sammen? -Ja.
Men mest Ida.
-Ida? -Altså Ida Agerskov.
Som forsvandt.
Hun ville ikke. Og jeg ville ikke.
-Men de sagde bare, jeg skulle. -Hvad skulle du, Falke?
-Jeg ved ikke, hvordan det hænger sammen. -Slog han dem ihjel?
-Hvem? -Dine klassekammerater.
-Det var jo kun os fire. -Hvem?
Ida, Jakob, Amelia og mig.
-Hvad med de andre? -De var der jo slet ikke.
-Var de ikke i vognen? -Det er jo øen, jeg snakker om.
Hvad er det for en ø, Falke?
-Den fra bogen. -Hvilken bog?
-Jakobs bog. -Så dine klassekammerater er ude på øen?
Nej, det var kun os.
Jeg forstår ikke, hvor du vil hen med det her.
Jeg ved det ikke. Jeg forstår det heller ikke.
Jeg tror, vi gjorde noget galt der.
-Hvad var det, I gjorde galt? -Vi ødelagde det.
Alt andet blev dårligt efter det.
[støj]
Hvad er det, han taler om? Hvad er det for en ø?
Vi undersøgte det. Vi fandt også den ø,
han snakkede om. Men der var jo ingen spor af de forsvundne.
Det her er en sag, hvor man stort set ikke kan have en teori.
Blev de dræbt, begravet? Stak de af med en kult
eller kidnappet? Hvad skete der? Det eneste, jeg er overbevist om, er,
at de tre ved noget.
Det får du sgu ikke noget ud af.
Jeg leder efter Lars Geisler. Bor han ikke her?
Prøv Toves.
-Toves? -Toves bodega.
Længere nede ad gaden.
Okay. Tak.
[lyde fra spillemaskiner]
Lars Geisler. Er det en, der hænger ud her?
-Lars? Det siger mig ikke noget. -Nej?
-Det siger mig ikke noget, nej. -Okay.
-Desværre. -Er det Laden, du leder efter?
Han sidder dernede.
Laden?
Du har gæster.
-Kan jeg bede om en til øl? -Ja, selvfølgelig.
-Heller ikke et glas med selv? -Nej, tak.
Undskyld, er du Amelias far?
Vil du have en øl?
Jeg ved ikke, om du kan huske mig. Astrid, Idas søster.
Jeg vil sindssygt gerne...
...tale med Amelia.
Hun er her ikke.
-Hun forsvandt. -Nå, jeg troede ikke...
Jeg troede, hun blev tilbage.
Ved du, hvor hun er henne?
-Forstår du ikke, hvad jeg siger? -Jeg spørger.
Forstår du ikke, hvad jeg siger?
Hun er her ikke mere.
Er hun død?
Ja, sådan kan man godt udtrykke det.
Vil du høre en hemmelighed?
Hun var selv ude om det.
[Ildevarslende baggrundslyd]
[Lene] Du har altid været pylret med hende.
[Far] Hold nu op. Hun spiser ikke. Hun sover ikke.
Det er ikke normalt. Det er ikke Astrid.
[Lene] -Hun er krævende. [Far] -Nej. Hun er ude af den
ligesom os og har det dårligt. Hun har brug for hjælp.
[Lene] Hun skal ikke undersøges. Der er intet galt.
[Far] Hvad mener du?
[Lene] Er jeg så også sindssyg?
[Far] Hold nu op. Hvordan kan det skade, at hun taler med nogen?
En børnepsykolog.
[hvisken] Astrid.
[høj rumlen]
[rungende] Astrid.
Astrid!
Du går i søvne. Astrid, vågn op.
Du drømmer.
Vågn op, lille skat.
Kom op til mig.
Kom.
[Astrid] Jeg så dem.
Hvordan så dem?
I mørket.
Det var et uhyggeligt sted.
[Far] Man kalder det et anfald, når man får...
[Astrid] Men det var virkeligt.
Det føles sikkert virkeligt, men sådan er det, når man savner meget.
Jeg passer på dig. Det lover jeg dig.
Jeg er her ved siden af dig.
Hele tiden.
Vi er mange, der har brugt lang tid på at lægge det bag os.
Det har ikke været nemt. Det har du også.
Ja.
Er det svært mellem dig og David?
Det har ikke rigtig noget med noget at gøre.
Jeg kan godt forstå, at det ikke er nemt med et lille barn.
Far, Jakob Skipper ringede til mig.
Så kan jeg bedre forstå det.
Han ringede til mig i radioen live, og han sagde,
at han så dem forsvinde.
Jeg er ked af at sige det, men Jakob Skipper er syg.
-Der er noget galt... -Ja.
-Det var der allerede dengang. -Ja, men det kan ikke være tilfældigt,
at han ringer nu og siger, at han ved noget.
Jeg har lige siddet og set forhørsbånd igennem,
og der er noget, som han ikke fortæller.
-Hør her. -Jeg kan se det på ham.
Hør lige her, skat. Jeg ved, hvordan du har det.
-Ja, men... -Jeg ved, hvordan du har det.
Jeg er selv faldet ned i det hul masser af gange.
Ikke?
Men du bliver nødt til at forstå, at der er ingen, der ved,
-hvad der skete dengang. -Ja.
Og det må vi lære at leve med.
Ikke?
Kom her.
[dør lukker]
VI SES I AFTEN! FAR
[hund gør]
Buster?
Hey. Hvad så?
Hvad så?
[ildevarslende baggrundslyd]
[råber] Nej, nej, nej!
[skinger tone spiller]
[Lærer] Husk jeres kasser. Astrid.
Så, af sted.
Astrid?
Astrid, timen er slut.
[telefon bipper]
-Det er Astrid. -[Mathias] Hvad sagde han?
-Hvad? -Hvem er det?
Hvad sagde Jakob, da han ringede?
-Fortæl mig det. -Mathias, er det dig?
Du sagde, min lillebror havde ringet. Men hvad sagde han?
Jamen han sagde, at øh...
-Hvad? -Øh...
Det er lige meget. Han er død nu. Han har begået selvmord.
-Hvad for noget? -Han er sprunget ud.
-Hvad? -Min lillebror er død.
Hvornår er det sket?
Det er lige meget.
-Du behøver ikke lede efter ham mere. -Hvornår er det...
[rindende vand]
[skriger]
[Outtromelodi]
Tekster af: Charlotte Reeve