EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
SJU MISSADE SAMTAL
ÄR DU ENS MED PÅ PLANET?
ALLT ÄR OKEJ. FÖRLÅT.
Vi är framme.
Det är där borta.
Du får gå sista biten.
VÄLKOMMEN TILL MARRAKECH
Kan jag hjälpa dig?
Ja, ursäkta. Jag...
...letar efter... Är det här rätt adress?
Är det här?
Jag heter Astrid och jag letar efter...
Astrid?
Känner du inte igen mig?
Amelia?
Den lilla fågeln flög alltid vid hennes sida. De var bästa vänner.
Men ett år, känt som...
-Harens år. -Ja.
Då förändrades allt.
När vårens gudinna, Ostara, som vanligt återvände med fågeln,
möttes de av en hel skock harar på ängen.
En av hararna var större och mäktigare än de andra.
-Harkungen. -Han tittade på fågeln
och blev så förälskad att han blev alldeles utom sig.
Och han dansade och dansade hela natten.
På morgonen, när Ostara skulle hem, ville fågeln stanna.
-Det är dags. -Jag kommer.
Nu skyndar vi på.
Fågeln stannade hos harkungen, så Ostara åkte hem ensam och olycklig.
Men när hon kom tillbaka följande vår,
låg det massa små ägg på ängen. Ett av äggen kläcktes,
och ur ägget kom den sötaste, lilla påskharen
som hoppade fram till henne och gjorde henne så glad.
Ända sedan den dagen, har det varit haren som kommer med påskägg.
Natten går fort, hjärtat. Jag kommer tillbaka imorgon bitti.
-God natt. -God natt.
Jag kommer tillbaka.
-Hur många gånger har du varit här? -Det är min första.
Du vänjer dig.
Jag ska hem snart.
Det sa de till mig med. Det här är min sjunde gång.
Men jag kommer inte tillbaka. Jag är inte sjuk.
Min mamma säger att jag är speciell.
Ja. Vi är speciellt galna.
Du kanske är det, men inte jag.
Varför är du här då?
-Vill du ta hennes väskor, tack. -Tack.
Det är bra att du kom nu.
Jag har just kommit ur 60 dagars tystnad.
Visst är det vackert?
Cybele, frid.
Varför kallade han dig Cybele?
För att det är mitt namn.
Amelia, då?
Jag släppte henne. Hon är borta.
Hon var en plågad själ.
Den enda hon älskade var Ida.
Men det var inte bra för henne.
Amelia ville både ha Ida, och vara Ida.
Så när Ida försvann, fanns det inget kvar.
Så jag reste iväg och begravde henne.
Och nu är jag Cybele.
Cybele lever i stunden. Cybele är ljus.
Jag letar efter stället där Jakob dog.
Hände det här?
Ja.
Precis som Amelia valde han att avsluta sitt liv här.
Kommer du?
Ja.
Hej.
Jakob?
Du är en sån fin flicka.
En riktig pappas flicka.
-Är det jag? -Nej, det är inte du.
Det är jag som man.
Hej. Varför sitter du här?
Har vi bestämda platser?
-Har vi bestämda platser? -Nej, det tror jag inte.
Nej. Vi sitter ju alltid ihop.
God morgon.
Sätt er.
Hoppas ni har haft en trevlig helg.
Slå upp sidan 73. Kapitel fyra.
Då börjar vi.
Panteism. Vad betyder det?
Grekiska. "Pan" betyder allt. "Teos" betyder gud.
"Panteism". Gud är allt. Allt är gud.
Universum. Naturen. Du och jag.
Hej.
Är vi okej, eller?
Är du arg på mig?
Ska du inte säga nåt?
-Du måste... -Jag måste ingenting.
Men...
-Det var ju du... -Vadå?
-Vad har jag gjort? -Du sa ju att det var vi.
Ska vi köra, Falke?
Ja.
Jakob ringde mig strax innan han dog.
Jag tror det var härifrån.
-Jag visste inte att ni hade kontakt. -Det hade vi inte.
Han var väldigt osammanhängande och...
Ja, det lät som om han hade tappat det.
Han sa att han såg nåt precis innan Ida försvann.
Och nåt om en bok.
Han skickade den här sidan, som jag fick efter hans död.
Vet du nåt om den?
-Har du nån aning om var den kommer ifrån? -Nej.
Hur verkade han?
Var han rädd, eller?
Jakob återhämtade sig aldrig från det som hände.
Kom.
Jakob hade inbillat sig att han skulle dö på en speciell dag.
Han dog samma dag som han hade tatuerat in på armen
när han var 18.
Tjugoandra december.
Årets mörkaste dag.
Vi ringer i klockan när solen går ner.
Som tack för ljuset den ger oss.
Varför kallar ni stället Marrakech?
Marrakech var min och Idas dröm.
När Ida försvann...
...åkte jag dit ensam.
Men Marrakech var inte riktigt som vi hade trott.
Så jag fick bygga det här istället.
Cybele, de väntar på dig.
Det är vår kvällsbön.
Gör du oss sällskap?
-Kom när du är redo. -Tack.
Astrid, det är middag.
Ett ögonblick.
Det är farligt det du gör. Jag har sett dig.
Medicinen hjälper dig.
Vill du inte att det ska gå över?
Jag letar efter min syster. Hon är fången i en håla.
Om jag tar pillren, säger de att jag inte kan nå hålan längre.
Jag är den enda som kan få tillbaka henne.
Men de vuxna säger att de inte är verkligt.
-Kan du se mig? -Ja.
-Är jag verklig? -Ja.
Hur vet du då att våra syner inte är verkliga?
Jag ser inga syner. Jag hör röster.
Vad säger de?
Jag lyssnar inte på dem.
De kanske vill berätta nåt.
Precis som hålan vill visa vägen till min syster.
Kanske rösterna vill hjälpa dig?
Har du ätit klart?
Ställ din tallrik i köket. Det är strax sagostund.
Är du inte rädd?
Jo, mycket.
-Astrid? Är du okej? -Ja.
Kom. Vi börjar nu.
Du kan bara knacka i väggen.
Jag och han som var i ditt rum gjorde det.
Två knackningar betyder att man är okej.
Varsågod.
Bra gjort.
Ska jag låta det vara tänt? Okej.
Sov gott.
Ida?
Vad gör du här?
Du borde inte vara här.
Cybele, titta på mig.
Lugn nu.
Cybele, titta på mig.
Ta det lugnt nu.
JAG ÄR INTE SJUK
Jag är inte sjuk.
Ska du aldrig tillbaka till skolan?
Astrid, låt henne vara. Ut med dig.
Ligg bara kvar i sängen, hjärtat.
Behöver du nåt?
-Låt mig bara vara. -Visst. Okej.
Självklart.
-Lät du henne ligga kvar i sängen? -Hon är sjuk.
Det har gått tre veckor. Borde hon inte gå till doktorn?
-Sluta. -Nej, hon kommer att kugga sina prov.
Då kan hon göra omprov. Det gör inget.
Ida? Du måste gå upp nu.
-Låt henne vara. -Nej. Det tänker jag inte.
Vi alla har haft krossade hjärtan, men det hjälper inte att ligga till sängs.
Du fattar ingenting.
Det är mynta.
Det hjälper.
Åh, min lilla älskling.
Hur länge har du kräkts?
Några dagar.
Är du gravid?
-Jag vet inte vad jag ska göra. -Oroa dig inte.
Jag hjälper dig.
Vi löser det.
-Jag skulle ju till Marrakech. -Det ska du. Lyssna...
Det ska du.
-Kan jag inte bara ta bort det? -Visst, det kan du, men...
Jag tycker inte att du ska det.
Jag tror att du skulle ångra det.
En gång fick jag den största gåvan.
Vet du vad det var?
Dig.
Det blir bra.
Astrid.
Jag måste ha den. Ge mig grimoiren, om du har den.
Hoppsan.
Han verkade annorlunda, lugnare.
Han sa bara att han äntligen hade hittat det han letat efter.
JAKOB SKIPPER
Vad är det med den här boken? Vad står det i den?
Du sa att du inte kände igen sidan.
Vad är det du inte berättar?
Svara mig.
Okej.
Allt som står i boken besannades.
Inget är en tillfällighet. Inte ens att Jakob, Falke och jag blev kvar.
Jag förstår inte.
Vad betyder sidan? Varför skickade Jakob den till mig?
-Han ville varna dig. -För vad?
Equinox är cyklisk och upprepas vart 21:e år.
Och det är nu. I år.
Det kommer att hända igen.
Ida var Ostara och försvann.
Jakob trodde att du står på tur. Ostara flödar i blodet står det.
Men han visste inte.
-Han visste inte att ni inte var systrar. -Men vi är ju systrar.
Vet du inte?
-Herre gud, förlåt. -Vad menar du?
Fråga din mamma.
Hon vet mer än jag.
Vad fan! Ida?
Är du okej?
Ida?
Vad gör du här?
-Bor du i närheten? -Nej.
Vart ska du?
Jag måste bara...
...bort.
Innan du måste bort...
...vill du inte värma dig och ta en kopp kaffe?
Vi bor där nere.
Vi kan prata lite.
Kom igen.
Kom.
Jag väntade inte besök idag.
Det är Lisas. Hon läser så märkliga saker.
Så där.
-Tack. -Vad är det du vill komma bort från?
Jag har ingen anledning att stanna.
Det finns alltid en anledning att stanna. Familj, skola...
...dina vänner.
Jag har inga.
Okej. Jag känner också så ibland.
Allt jag trodde var sant, är inte alls det.
Jag känner inte igen mig själv.
Det behöver inte vara dåligt.
Det är det.
Ida, det är omöjligt att känna sig själv när man är 18.
Många 80-åringar känner inte sig själva.
-Får jag låna toan? -Visst, den är i hallen.
Ursäkta mig.
TILL: PAPPA
IDA VAR OSTARA
Stäng av alla elektroniska enheter under start.
JAG ÄR PÅ KASTRUP OM FEM TIMMAR JAG MÅSTE PRATA MED DIG
Jag trodde att jag hjälpte honom.
Jag sa att vi inte är sjuka.
Ja.
Det svåra med sjukdomen är att man inte tror att man är sjuk.
Man märker det inte själv.
Jag tror inte att jag kan rädda Ida.
Nej.
Det kan ingen av oss.
Hon kommer inte tillbaka, va?
Hon gör nog inte det.
Allt ordnar sig. Jag lovar.
Och nu slutar mardrömmarna.
Duktigt.
Astrid?
Vad gör du här?
Va? Sa Dennis att jag skulle vara här?
Vad är det som händer, Astrid?
Allt möjligt. Ja.
Jag åker inte hem.
Jag måste hem till pappa.
Får jag köra dig åtminstone?
Okej.
Tack.
Hur går det med radioprogrammet?
-Bra. -Okej.
Jag träffade Knud som sa att du inte har jobbat på länge.
Att du inte har varit där på två månader.
-Du ljuger för mig. -Nej.
Jag har bara inte haft möjlighet att berätta allt...
Jag ville, men det har hänt så mycket.
Men jag har inte jobbat så mycket på sistone.
Varför svänger du här?
Va? Vart ska vi nu? Jag fattar inte.
Vi är oroliga för dig.
Vart ska vi?
Du behöver professionell hjälp. Du behöver hjälp.
Du är som alla andra.
-Stanna. -Astrid.
Du måste köra till...
Astrid!
Undertexter: Jenny Johansson