NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Sieltä he tulevat.
Hei. Olkaa hyvä. Siitä vain.
Falke, anna se kirja minulle. Tarvitsen sen kirjan. Falke...
Falke. Anna se nyt.
Jää... -Haluan mennä sisälle.
Astrid. Hei.
Mukava nähdä. Hups.
Haluatko kuulla salaisuuden? Se on iso salaisuus, joten tule lähemmäs.
Elämä on yksi suuri pettymys.
Ymmärrätkö? -Päästä irti, äiti!
Ida, et voi lähteä. Sinun pitää jäädä tänne.
Olet hullu. Pois tieltä. -Ida, ei. Kuuntele.
Vihaan sinua.
Häivy täältä.
Käskin häipyä. -Minä tässä vain.
Oletko vihainen?
En ole, Astrid. On elämäni paras päivä.
Miksi olisin vihainen?
En tiedä.
Anteeksi.
En pidä siitä, kun olet vihainen. -Ei.
Tässä.
Ota tämä. Se sopii sinulle paremmin.
Eikö olekin nätti? -Joo.
Se on juuri sinun kokoasi.
Menehän nyt.
Hei, Astrid, onko Ida sisällä? -On.
Kiitos.
Elämä ymmärretään taaksepäin mutta eletään eteenpäin.
Kierkegaard sanoi niin.
Kukas se siinä on?
Olet takuulla Tanskan nuorin ylioppilas. Näytät ihanalta, kulta.
Onko se Idan? Se sopii sinulle.
Hei! Kaksi minuuttia!
Yritä nauttia.
Yhtäkkiä se on ohi. Aika kuluu niin nopeasti.
Sitten muistelet tätä päivää päivänä, jolloin elämäsi alkoi.
Enpä usko. -Kyllä. Tulevaisuus on edessäsi.
Katso.
Olen niin ylpeä. Te kaksi olette parasta elämässäni.
Pikkutyttöni.
Hei! Hypätkää kyytiin. On mentävä. Meillä on aikataulu.
Ida. Pysy täällä.
Ei nyt. -Pyydän sinua. Sinun pitää kuunnella.
Odota. Lene, seis.
Seis. -Et saa mennä.
Lene.
Mitä sinä teet? Tukahdutat hänet.
Kiitos, kun kävitte.
TULEVAISUUS JA VAPAUS ODOTTAVAT
Voi ei. -Löysimme ylioppilasrekan.
Kuljettaja oli tajuton, ja nuoret olivat poissa.
Ei! -Lene, sinun pitää rauhoittua.
Rauhoitu. -Partiot etsivät heitä.
Tiedättekö, koska? -Emme tiedä, koska.
He ovat poissa, ja näyttää siltä, että he ovat menneet jonnekin yhdessä.
Rauhoitu. -Miksi hitossa et kuunnellut minua?
He ovat menneet juhliin. He ovat teinejä. Rauhoitu.
He ovat jossain.
Se on nyt ohi.
Sanottiin, että rikkinäinen peili tarkoittaa seitsemän vuoden huonoa onnea,
koska luultiin, että rikkojan sielu oli särkynyt.
Mutta taikauskon selitys on varmaankin se,
että peilit olivat hyvin arvokkaita silloin,
ja niin pystyi pelottelemaan palvelusväen olemaan varovaisia niiden kanssa.
Kuuntelet Yön ääni -ohjelmaa, jonka tekevät minä ja sinä siellä,
missä tapahtuu mitä vain ja ei mitään. Sinun on aika soittaa minulle,
ottaa minua kädestä ja kertoa, mitä mieltä olet taikauskosta.
Linjoilla on soittaja. Tervetuloa.
Hei. Ghita täällä.
Hei, Ghita. Radiosi on taas päällä. Sammuta se, kun soitat, jooko?
Hei.
Hei, rapu. -Hei.
Tuo on hieno. Onko se minulle?
Se ei ole aivan valmis. Pitää lisätä glitteriä.
Kaadan sitä kaikkialle. -Se on täydellinen.
Missä rapu on? Tässä ovat sakset.
Rapu... Ja sitten rapu on valmis. -Mitä me teemme?
Rapu, rapu, rapu. -Rapu, rapu, rapu.
Hei, isä. -Hei, kulta.
Voinko käyttää iPadiä? -Joo, puoli tuntia.
Hei. -Moi.
Vau. Näytät upealta.
Tuoksut hyvältä. -Kiitos.
Siksikö, että olet menossa ulos? -Kyllä.
Miten ihanaa. Minne menet?
Taidat haluta tietää. -Joo.
No, näin sinut sen naisen kanssa.
Sinun...
Sinun tyttöystäväsi vai... -Ei.
Kävimme vain kahvilla. -Okei.
Tämä on pieni kaupunki, ja minäkin asun täällä, joten jos olet...
Kävimme vain kahvilla. -Joo.
Etkö lähde illalla ulos?
Sinä muutit... Mitä? Onko siitä vuosi? -On.
Ei ryhdytä tähän. Ei tehdä tätä. -Miksi ei?
Kaipaan sinua.
Teet näin, koska menen ulos. -Enkä.
Kylläpä. -Ei tämä siitä johdu.
Tämä ei ole reilua.
Sinä se tätä halusit.
En tiedä, mitä haluan.
Pelästytinpäs.
Olet niin tyhmä. -Olet helppo.
Et pelästyttänyt.
Simon istukoon tänään puikoissa. -Okei.
Sopiiko se sinulle?
Tervetuloa takaisin. Soittaja on linjalla.
Hei. Syljetkö sinäkin olkasi yli, kun...
Se ei auta sinua. -Hei, kuka siellä?
Jos he haluavat, he vievät sinut.
Kuka olet? -On olemassa toinen todellisuus.
Todellisuus omamme takana.
Linja on vähän huono.
Kuunteletko ohjelmaa kaiuttimella? -Kuuletko minua?
Olin siellä, Astrid. Olin siellä.
Ikävä kyllä meidän täytyy...
Se tapahtuu uudestaan.
...siirtyä seuraavaan soittajaan.
Älä katkaise. Minä täällä, Jakob.
Jakob Skipper. Kuin se taikakolikko, jonka annoin. Mikään ei katoa kokonaan.
Mikä taikakolikko? -Etkö muista minua?
Tunsin siskosi, Idan. Tiedän, miksi hän katosi.
Kuka siellä on?
Se, mitä sanot taikauskoksi, on totta. Se kaikki on kirjassa.
Meidän pitää tavata. -Kuka olet?
Olin siellä. Näin, kun he katosivat.
Mitä haluat minusta? -Tiedän, mitä tapahtui.
Haloo?
Ei, laita hänet takaisin.
Laita hänet takaisin.
Eikö minun pitänyt katkaista se? -Soita takaisin.
Mitä hittoa? Soita hänelle.
Soita hänelle uudelleen!
En tiedä hänen nimeään. -Miksi et ottanut hänen numeroaan?
Soittaja. Mikä hänen nimensä on? -En tiedä.
Helvetin amatööri! -Astrid! Mitä on tekeillä?
KOLME YLIOPPILASTA LÖYTYNYT MISSÄ OVAT LOPUT?
JAKOB SKIPPER, AMELIA GEISLER JA FALKE GRAVESEN
21 YLIOPPILASTA YHÄ KATEISSA
Mitä ajattelet, kultaseni?
En usko, että Ida palaa.
Minäkin kaipaan häntä.
Kaipaan häntä koko ajan.
Mutta kukaan ei ole luovuttanut.
Hei. Mitä nyt? -Hei.
Kiitos, että tulit. Toitko Veran?
Kyllä, hän on autossa. -Voimmeko...
Voimmeko mennä kävelylle? -Joo.
Kiitos.
Minun on selvitettävä, mitä tapahtui, kun Ida katosi.
Okei.
Joten päätin tehdä siitä radio-ohjelman ja palaan Kööpenhaminaan.
Et halunnut puhua hänestä. Haluatko tehdä siskostasi ohjelman?
Minun on pakko.
Se kestää vain pari viikkoa. -Entä Vera?
Tulen takaisin.
Säälin äitiä.
Niin, minä säälin meitä kaikkia.
Käy pitkäksesi.
LUKKOSEPPÄ
Siinä ovat avaimeni kunnan kassaan. Nähdään.
Hei. -Hei. Onko tämä 106?
Kyllä. Miten voin auttaa?
Oletko Jakob Skipper?
Olen Astrid. Taisit yrittää ottaa yhteyttä minuun.
En.
Etkö ole Jakob? -En.
Okei.
Löysin hänen osoitteensa. -Hän vain käyttää tätä osoitetta.
Selvä.
Tiedätkö, mistä hänet löytää?
Ei aavistustakaan. -Haluaisin tietää, koska teen ohjelmaa...
En halua osallistua. Ota tavarasi ja mene.
Hän yritti soittaa minulle pari päivää sitten.
Mitä hän halusi?
En tiedä.
Siskoni oli yksi niistä, jotka katosivat.
Mikä hänen nimensä oli? -Ida.
He seurustelivat. -Kyllä.
Muistan hänet.
Kevin?
Vahtisitko liikettä? -Joo.
Mennään taakse.
Hän on pikkuveljeni.
Hänen postinsa tulee tänne. En usko voivani auttaa sinua.
En ole nähnyt häntä ikuisuuteen. -Missä hän voisi olla?
Missä vain.
Jakob on etsijä.
Mitä hän etsii?
Mitä hän sanoi?
Hän sanoi nähneensä heidän katoamisensa.
Hän ei nähnyt mitään. Annan sanani siitä. Älä usko kaikkea, mitä hän sanoo.
Miksi en? -Ne pilasivat hänet.
Ne huhut, sanomalehdet.
Kaikki sälytettiin hänen ja kahden muun selviytyjän niskoille.
Amelia ja Falke. Pitävätkö he yhteyttä?
Enpä usko.
Milloin näit hänet viimeksi? -Siitä on kauan.
Olen pahoillani.
Jos kuulet jotain tai hän -
ilmestyy, voisitko soittaa minulle?
Toki.
Mikä nimesi olikaan? -Olen Mathias.
Kiitos. -Eipä kestä.
Heippa. -Heippa.
Hei.
Hei, Buster.
Hei, kulta. -Hei, Buster.
Hei. -Hei, isä.
Tule sisään.
Hei, Buster, kulta. -Tule ylös.
Kyllä. -Hei. Mukava nähdä sinua.
Hei. Tule sisään.
Sanotaan, että Bornholmilla paistaa aurinko.
Aina, kun olen siellä, sataa kuin saavista kaatamalla.
Kyllä. Siellä satoi kerran luntakin.
Niinkö? -Kerran, joo.
Meillä ei.
Rakensimme Veralle porkkananenäisen lumiukon.
Todellako? -Kyllä.
Vaihdoitko bornholmilaismurteeseen? -Lopeta.
Sanot aina noin. -Se on tosi outo murre.
Anteeksi, mutta se on outo. On se.
Lapsenlapseni puhuu bornholmilaisittain. -Eikä puhu.
Me puhuimme puhelimessa. -Ei hän sitä murretta puhu.
Noin hän sanoi.
Se on bornholmilaismurretta. -Hän vitsaili.
Sinusta se on söpöä, mutta se on outoa. -Kauanko viivyt Kööpenhaminassa?
En tiedä vielä.
Kiva, että olet täällä. -On hienoa, että voin yöpyä täällä.
Se onkin mukavaa. -Tulitko tänne töiden takia?
Oikein mukavaa. -Mitä sinä teet?
Kehittelen ohjelmaa.
Mistä se kertoo?
Niistä ajoista.
Mitä?
Haluaisin tehdä...
Yritän selvittää, mitä oikeasti tapahtui.
Minun täytyy yrittää.
Ymmärtääkseni...
Ajattelin ottaa yhteyttä Ameliaan.
Idan ystävään, joka... -Ei, älä tee sitä.
Sinun pitää lopettaa. -Isä, se on minun päätökseni.
Ei, sinun pitää lopettaa. Juuri nyt. Älä kaivele vanhoja juttuja.
Et tiedä yhtään, mihin olet sekaantumassa.
Mutta minun on pakko yrittää. -Ei. En halua sitä.
Lopeta. -Se on minun päätökseni.
Ei. Päätös ei ole sinun. Tutkinta on lopetettu.
Niinkö? Löysivätkö he Idan?
MITÄ HE SALAAVAT? KOLME YLIOPPILASTA, JOTKA EIVÄT KADONNEET
HEIDÄN TÄYTYI NÄHDÄ JOTAIN, SANOO RIKOSTUTKIJA HARALD BIRCH
Sitä on virassa monta vuotta ja tutkii montaa juttua,
mutta ei mitään tällaista. Ylioppilasjoukko katoaa savuna ilmaan.
Sitten he ilmestyvät. -Jakob?
Ja Amelia ja Falke. Saatoimme tutkia vain heitä.
Kaksikymmentäyksi oppilasta ei katoa, ilman että joku näkee.
Väitin, että heidän on tiedettävä jotain. He näkivät jotain...
Istu tuohon. Mutta oli jotain, mitä he eivät sanoneet.
Niin. -Emme päässeet pitkälle.
Miksi lopetit tutkinnan? -En minä.
Sain siirron muualle. En kuulemma pärjännyt,
olin pakkomielteinen, en nähnyt selvästi, mutta se oli paskapuhetta.
Kopioin kaikki nauhat ja lähdin.
En voi tehdä sitä enää. Se on ohi. Saat kaiken, mitä minulla on.
Tämä keskustelu...
Tätä ei käyty.
Toki. -Se on tärkeää.
Kyllä.
Päivä on ollut pitkä, ja olet istunut täällä monta tuntia, Jakob.
Kertoisitko kaiken vielä kerran alusta asti?
Me ajoimme, rekka jarrutti, ja sitten muut olivat kadonneet.
Mitä teitte sitten? -Kävelimme.
Jätittekö onnettomuuspaikan? -Kuule.
Olimme shokissa. Emme tienneet, mitä tehdä.
Ettekö harkinneet soittoa poliisille?
Kaikki oli kaaosta. Emme ajatelleet niin pitkälle.
Mikset usko minua? -Kuulostaa epätodennäköiseltä.
Kaaduin ja löin pääni. Pyörryin. En tiedä, mitä hittoa...
Hänessä ei ollut jälkiä.
Hän ei ollut lyönyt päätään. -Valehteliko hän?
Hänet pakotettiin valehtelemaan. Joko hän oli mukana -
tai häntä kiristettiin, en tiedä. Mutta hän ei ole viaton.
Tässä on Amelia Geisler. Tämä on heti onnettomuuden jälkeen.
Istuin takana. Ihan perällä.
Minulla oli huono olo. Tuntui, että oksennan.
Mitä sitten tapahtui?
Sitten rekka jarrutti yhtäkkiä kovaa. -Niin.
Olin rähmälläni. Luulin, että kuolen.
Ja paras ystäväsi, Ida, oli myös kadonneiden joukossa.
Kyllä.
Muistatko, mitä teit, kun rekka jarrutti kovaa?
Katsoin ylös, ja Ida oli poissa. Kaikki olivat.
Niin, paitsi te kolme.
En tiedä miksi. Emme tiedä mitään. Emme ole tehneet mitään.
Miksi pakenitte? -Hän vaikuttaa surulliselta.
Hätäännyimme ja pakenimme. -Voi sen noinkin sanoa.
Tai sitten katuvalta.
Tässä on Falke Gravesen.
Meitä pelotti.
Miksi pelkäsitte? Mitä olitte tehneet? -Ei mitään.
Kuule. Voit kertoa.
Tiedän, ettet ole tehnyt mitään.
Mutta Jakob? Tekikö Jakob jotain?
Hän aloitti sen. -Aloitti minkä?
Kaiken. Hän vei meidät sinne. -Jakobko?
Hän suostutteli meidät. -Kaikkiko?
Niin. Mutta enimmäkseen Idan.
Idanko? -Ida Agerskovin.
Hän katosi.
Hän ei halunnut mennä, enkä minäkään halunnut.
Mutta he sanoivat, että on pakko. -Tehdä mitä?
En tiedä koko kuviota. -Tappoiko hän heidät?
Ketkä? -Luokkatoverisi.
Meitä oli vain neljä. -Ketkä?
Ida, Jakob, Amelia ja minä.
Entä muut? -He eivät olleet siellä.
Eivätkö he olleet rekassa? -Tarkoitan saarta.
Mitä saarta?
Kirjan saarta. -Minkä kirjan?
Jakobin kirjan. -Ovatko luokkatoverisi saarella?
Eivät, me vain.
En ymmärrä, mitä yrität sanoa. -En tiedä. Minäkään en ymmärrä.
Taisimme tehdä jotain väärin.
Mitä teitte väärin? -Pilasimme sen.
Kaikki meni huonosti sen jälkeen.
Mistä hän puhuu? Mikä tämä saari on?
Tutkimme sitä. Löysimme myös saaren,
josta hän puhui, mutta kadonneista nuorista ei jälkeäkään.
Tämän jutun kohdalla spekulointi oli lähes mahdotonta.
Oliko se tappo tai hautaus? Liittyivätkö he kulttiin?
Kidnapattiinko heidät? Mitä tapahtui?
Mutta tiedän, että kolmikko tietää jotain.
Tuolla ei pääse pitkälle.
Etsin Lars Geisleriä. Eikö hän asu täällä?
Kokeile Tovea.
Toveako? -Toven pubia. Jatka katua eteenpäin.
Selvä. Kiitos.
Lars Geisler. Istuuko hän usein täällä?
Lars? Ei kuulosta tutulta. -Eikö?
Ei kuulosta tutulta. -Okei.
Anteeksi. -Ladeniako etsit? Hän on tuolla.
Laden? Sinulle on vieraita.
Saisinko toisen oluen? -Tietenkin.
Etkö ota lasia taaskaan? -En, kiitos.
Anteeksi, oletteko Amelian isä?
Haluaisitteko oluen?
En tiedä, muistatteko minut. Astrid, Idan sisko.
Haluaisin kovasti jutella Amelialle. -Hän ei ole täällä.
Hän katosi. -En uskonut...
Eihän häntä viety.
Tiedättekö, missä hän on?
Etkö ymmärrä minua? -Kysyn...
Etkö ymmärrä, mitä sanon?
Hän ei ole enää täällä.
Onko hän kuollut?
Niinkin voisi sanoa.
Kerronko salaisuuden?
Se oli hänelle oikein.
Hössötät aina hänen takiaan.
Lopeta. Hän ei syö. Hän ei nuku. Se ei ole normaalia. Tämä ei ole Astrid.
Hän haluaa huomiota. -Ei. Hän on surullinen niin kuin me.
Hän ei ole kunnossa. Hän tarvitsee apua.
Häntä ei tutkita. Mikään ei ole vialla. -Miten voit sanoa noin?
Olenko minäkin hullu?
Lopeta. Mitä haittaa siitä olisi, jos hän puhuisi jonkun kanssa?
Lastenpsykologin.
Astrid.
Astrid!
Unissakävelet. Astrid, herää.
Sinä näet unta.
Herää, kultaseni.
Tule syliin.
Tule.
Näin heidät.
Näit heidät miten?
Pimeässä.
Se oli pelottava paikka.
Sitä kutsutaan episodiksi, kun saa... -Mutta se oli totta.
Se tuntui todelta, mutta niin käy, kun kaipaa toista paljon.
Suojelen sinua. Lupaan sen. Olen tässä rinnallasi.
Aina.
Olemme yrittäneet päästä tämän yli jo kauan.
Se ei ole ollut helppoa. Sinullekaan. -Niin.
Onko sinulla ja Davidillä vaikeaa?
Se ei liity tähän.
Ymmärrän, ettei pienen lapsen kanssa ole helppoa.
Isä, Jakob Skipper soitti minulle.
Se selittääkin.
Hän soitti minulle radiolähetykseen ja sanoi, että hän näki katoamisen.
En haluaisi sanoa tätä, mutta hän on sairas.
Jotain on pielessä... -Niin.
Oli jo silloin. -Mutta tämä ei voi olla sattumaa.
Hän soitti nyt ja sanoi tietävänsä jotain.
Katselin juuri kuulustelujen nauhoja, ja hän salailee jotain.
Kuuntele. -Näin sen hänen kasvoistaan.
Kuuntele. Tiedän, miltä sinusta tuntuu.
Niin, mutta... -Tiedän, miltä sinusta tuntuu.
Olen itsekin vajonnut monesti tuohon samaan suohon.
Ymmärrätkö?
Mutta sinun on hyväksyttävä se, ettei kukaan tiedä, mitä silloin tapahtui.
Kyllä.
Sen kanssa on elettävä.
Ymmärrätkö?
Tule tänne.
NÄHDÄÄN ILLALLA! ISÄ
Buster?
Hei. Mitä nyt?
Mitä nyt?
Ei!
Muistakaa laatikkonne. -Joo.
Mennään.
Astrid?
Astrid, tunti on ohi.
Astrid. -Mitä hän sanoi puhelimessa?
Mitä? -Kuka siellä on?
Mitä Jakob sanoi puhelimessa?
Kerro. -Mathias, sinäkö siellä?
Sanoit, että pikkuveljeni soitti. Mitä hän sanoi?
Hän sanoi, että... -Mitä?
Ei sillä väliä. Hän on nyt kuollut. Hän tappoi itsensä.
Mitä? -Hän hyppäsi.
Mitä? -Pikkuveljeni on kuollut.
Milloin se tapahtui?
Ei sillä ole väliä.
Voit lakata etsimästä häntä. -Milloin...
Tekstitys: Eveliina Paranko