EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Pappa säger...
...att du är rädd för att sova.
Ja.
Vad är det du ser när du sover?
Läskiga saker.
Kan du berätta för mamma vad du ser?
Det är någon där nere.
Nåt slags djur.
Var nånstans?
I hålan.
Det vill fånga mig
och låsa in mig som de andra.
Vilka andra?
Idas klasskamrater.
Såg du Ida där inne?
Nej.
Men...
Tror du att hon är där?
Ja.
Oroa dig inte för att det är nåt fel på dig.
Det är bara...
...pappa som inte förstår sig på sånt här.
Men jag är här.
Du kan alltid prata med mig.
Men lova mig...
...att berätta vad du ser.
Ja.
Kan du sjunga den där sången som du alltid sjöng för Ida?
Okej.
Men då måste du blunda.
My Bonnie lies over
The ocean
My Bonnie
Lies over the sea
My Bonnie
Lies over the ocean
Bring back
Mamma.
Min Bonnie
Mamma.
To me
Mamma.
Det känner alltså till tecknet?
Ja, det där tecknet har faktiskt varit...
...lite av en besatthet för mig som historiker.
Vi vet inte mycket, men...
...lite vet vi iallafall.
Det är väl det här?
Ja, det är det.
Det här är bara 300 år gammalt, men det äldsta fyndet
är från en grotta i södra Frankrike.
Det är daterat till år 35 000 före Kristus.
Det härstammar från en animistisk kult,
som har funnits i tusentals år.
Spår av dem har hittats
över hela Europa och det är uppenbart att den
spelade en stor roll här i Danmark.
En väldigt central figur i mytologin är den här killen:
Lepusmannen, som han kallas. Harmannen.
Han hittades på ön Enehøje, nere vid Nakskov 1953,
och uppskattas vara 14 000 år gammal.
-Vad betyder tecknet? -Det är livscykeln.
Jag ska rita upp den för dig.
Livs...cykeln.
Cirkeln är ett år. Här har vi vårdagjämningen,
sommarsolståndet,
höstdagjämningen.
Och vintersolståndet.
De har varit kardinalpunkter genom hela mänsklighetens historia.
Men det viktigaste för den här kulten...
...var equinox.
-Vårdagjämningen? -Ja. Det var under den dagen,
de trodde att porten...
...till den andra världen var öppen och det var då gudarna
skulle visa sig och utkräva det som var deras.
Och det är så...
...alltihop,
är sammanbundet med...
...Ostarasymbolen.
-Ostara? -Ja.
Det var en gudinna som fick offra sig...
...så att livet skulle återfödas.
Offra sig genom att dö?
Ja, i figurativ mening.
Det skulle ju ske igen och igen, år efter år.
Men jag ska visa dig nåt.
Öppna den. Titta.
Sådana här ovala stenar har hittats på öar i hela Europa och även i Danmark.
Samtliga stenar har hittats intill fågelskelett.
Vad användes stenarna till?
Det har förmodligen att göra med vårdagjämningsritualerna.
En fruktbarhetsritual. Barn som föddes på det exakta datumet
kallades dagjämningsbarn och ansågs ha speciella krafter.
Vi vet inte exakt vad som skedde, men det var nog...
...ganska intensivt.
-Existerar den här kulten fortfarande? -Nej.
Eller jo, olika New Age-rörelser har
tagit vad de kan använda och så, men...
...dyrkan av gudarna i dess ursprungliga mening...
Nej.
-Tack. -Hoppas det var till hjälp.
Ja.
Du kan stanna. Nån kommer och hämtar böckerna.
Tack.
Minns du vem som var Idas huvudlärare?
Nej, inte direkt.
Minns du inte Henrik?
Henrik? Nej, honom minns jag inte.
Minns du inte om han var misstänkt?
Det var han nog. Alla var misstänkta under den tiden.
Titta på det här. Kom.
Han som körde studentflaket
-ringade in honom. -Okej.
-Varför? -Jag vet inte, men...
...han gjorde det alldeles innan han fick nån slags...
...anfall.
-Ett anfall? -Ja.
-Ska du inte försöka sova lite? -Han kom ihåg Ida.
Tar du din medicin?
Vi pratade om Ida.
Vi pratade om henne.
-Du mår inte bra. -Du lyssnar inte.
Jo, jag lyssnar.
-Nej, det gör du inte. -Jo.
Lene låtsas åtminstone inte som om Ida aldrig har funnits.
Kom in, älskling.
Kom.
Var inte ledsen, mamma.
Det är svårt.
Det är svårt att inte vara ledsen.
Kan jag gör något för dig, mamma?
Vill du det?
Ja.
Vill du hjälpa mamma?
Ja.
Nej, hon mår inte bra.
-Exakt. Det är riktigt illa. -Hon ska inte bära det själv.
Nej, just det.
-Hon behöver hjälp. -Ja.
Jag har kollat upp några barnpsykologer.
Särskilt en verkar bra.
Tänk inte på det, Dennis.
Jag har redan ordnat det.
-Vadå? -Ja, Jutta kommer.
-Vilken Jutta? -Min Jutta.
Du kan inte mena allvar? Hon är ju inte psykolog.
Nej, men hon hjälpte mig.
Glöm det. Jag vill ha en riktig psykolog. En barnpsykolog.
-Jutta är jättebra med barn. -Hon kommer inte i närheten av Astrid!
Jag har väntat på dig, Astrid.
Förr eller senare kommer ens förflutna i kapp om man inte tar tag i det.
Det var det jag sa till Dennis.
Jag sa: "Man kan inte skydda henne från det.
Man kan inte gömma henne från det."
Men...
...det är ju inte så han fungerar.
Nej, det gör han inte.
Minns du Jakob Skipper?
Ja.
-Tror du att han var inblandad? -Jag såg vad som pågick.
Han var så charmig.
Han visste exakt vad han gjorde.
Han utnyttjade henne.
Vad gjorde han?
Han gjorde min dotter olycklig.
Hur kom du in?
Genom dörren. Ingen såg mig.
Följer du med, eller?
-Nu? -Nej, 21 mars.
Vi ska till ön.
Kom du för att fråga om jag ska med 21 mars?
-Ja. -Jakob...
-Du är galen. Det finns inget där. -Det vet vi inte om vi inte åker.
-Jag får nog inte. -Ska jag prata med din mamma?
Nej, prata inte med mamma.
Okej, jag går ner.
Jag pratar med henne och löser det.
Jakob, prata inte med min mamma.
Det blir inte detsamma utan dig.
-Vad ska vi säga till de andra? -Om vadå?
Om oss.
Sanningen.
-Som är? -Att du inte kan hålla händerna borta.
Din idiot, det är ju du som kommer och kysser mig.
Okej, då säger vi det.
-Astrid, gå ut. -Vad gör ni?
-Ut, Astrid. -Nej, det är okej.
Vill du se nåt coolt? Det här är...
...ett magiskt mynt.
Titta.
Håll fram händerna som jag.
Okej.
Men, vad har du i handen?
Hur gjorde du?
Nu är den din.
Ta väl hand om den.
-Är ni ihop? -Nej, det är vi inte.
Gå nu.
Är vi inte?
Vet inte. Är vi?
Lite.
Vet du vem den läraren är?
Ja, det är...
Det är...
Henrik Malmstrøm.
Han var äcklig.
Varför säger du så?
Jakob fattade inga beslut på egen hand.
Det var den killen...
...som bestämde.
Vad hände med honom?
Han stack.
Efter att de försvann.
Han bara stack.
Hon är på väg.
-Hej. -Hej. Är du redo?
Ja, visst.
Jag vet fortfarande inte vad vi ska göra.
-Det får du snart veta.
-Hej. -Hej, gumman. Det var på tiden.
Jag var tvungen att packa allt.
-Det var mycket. -Har du allt?
-Ja, jag har allt. -Det var mycket.
-Jag har också med mig mycket. -Hej.
Har du med kläder?
Ja, självklart. Det var lite svårt.
Varför ska vi ha naturmaterial?
Slappna av. Jag bestämmer inte reglerna.
Det står i boken.
Slappna av. Det står i boken.
-Får jag köra? -Mamma blir galen.
Hon får inte veta.
-Kör inte som en galning då. -Nej då. Slappna av.
Ni måste lyssna på det här.
-Är det din musik? -Ja, du har redan hört.
-Inte jag. -Har du inte fått höra?
Hur lång tid tog det att göra? Tio minuter?
Håll käften.
Hur kan jag hjälpa dig?
Jag letar efter Henrik Malstrøm.
-Bor han här? -Vem är du?
Astrid Agerskov. Jag är journalist.
Jag gör ett radioprogram om studenterna som försvann 1999.
-Jag vill gärna prata med honom. -Det går inte.
-Bor han här? -Han är inte hemma.
-Okej, då väntar jag. -Det är slöseri med tid.
-Jag måste prata med honom. -Du kom förgäves.
Lisa.
Vi har besök.
Det här är Astrid.
Hon vill gärna prata med dig.
Om vad?
Hon säger att hon är journalist.
Hon vill prata om vad som hände med din klass från -99.
Ida var min syster.
Jaha.
Okej.
Hej.
Henrik.
-Vi börjar med att sätta ihop de här. -Nej, de ska bredas ut.
Hjälp mig. Du står ju bara där.
Du har lagt det där...
Hur är det?
Är du och Jakob ihop nu?
Jag ville gärna säga nåt.
Men det gjorde du inte.
Nej, det gick väldigt fort.
Ska ni två till Marrakech nu?
-Sluta. -Så kan det väl vara?
Nej, det ska vi inte. Vi ska ju dit.
-Är du sur? -Nej, jag är inte sur.
Är du ledsen?
Varför skulle jag vara det?
Jag vet inte.
Du kanske gillade Jakob eller nåt.
Jakob? Nej.
Han knullar vad som helst med puls.
Förlåt, Ida.
Förlåt, Ida. Jag menade det inte.
Var inte så naiv.
-Det är Jakob. Du vet hur han är. -Ja, jag känner honom.
Då vet du att han inte är den bästa personen att bli kär i.
Kom igen. Kom.
-Fokusera nu. -Lugna ner dig.
Hur länge har ni bott här?
Sedan 1999.
Varför stack du?
-Stack? -Ja, du stack när de försvann.
Nej, vi stack inte. Vi valde att flytta.
Jag var tvungen att komma bort.
Det kanske låter konstigt, men...
...jag kom väldigt nära den klassen.
Och Jakob Skipper?
Ni stod väl varandra nära?
Ja, det var...
...han jag kände bäst.
Kan du räcka mig trasan?
Ja.
Du var alltså nära vän med en elev?
-Varför det? -Vänner? Alltså...
Vi pratade en del.
Han bad om råd när han hade problem.
Var han lätt att kontrollera?
Kontrollera? Vad menar du?
-Påverkade du honom? -Jag hoppas det.
Han hade det jobbigt på den tiden.
Han testade hela tiden gränser.
Lisa och jag ville hjälpa honom. Vi tog honom till oss.
Vi ville hjälpa honom.
Om ni var så nära varför var ni inte på hans begravning?
-Hans begravning? -Du vet väl att han är död?
Han tog livet av sig.
Nej.
Det visste jag inte.
Vi har inte haft kontakt på många år.
Känner du igen det här tecknet?
Det fanns på hans gravsten.
Det är en gammal hednisk symbol.
Nej.
-Varför är jag inringad? -Ja, bra fråga. Varför?
Han som körde flaket ringade in dig.
Kan du...
...förklara det?
Det är därför du är här.
-Du tror att jag var inblandad. -Var du det?
Nej.
Varför skulle jag skada dem?
Jag älskade allt med dem. Förstått?
Du har raderats från alla skolregister. Kan du förklara det?
Va? Vill du inte bli hittad?
Var det svårt att hitta mig?
Vad gjorde du?
Vad fan pratar du om?
-Vad gjorde du? -Alltså...
Vad exakt tror du att jag har gjort?
Är det konstigt att jag undrar vad du,
deras huvudlärare, gjorde innan de försvann...
Vad är det du anklagar mig för?
Tror du inte att det gör ont när du ställer såna frågor?
Vad fan anklagar du mig för?
Va?
Jag vet inte.
Jag vet inte. Förlåt.
Be inte om ursäkt. Ursäkta mig.
Jag har ingen rätt att vara arg på dig.
Jag förstår hur du känner.
Jag har fortfarande svårt att förstå det.
Alltihop.
Får jag lov att bjuda på nåt?
Okej.
Ge mig lite att dricka.
-Jag vet inte var den är. -Den är där nånstans.
Bingo.
Här.
Är det den hemifrån?
Låt mig smaka lite.
Är ni redo att höra om er framtid?
Väldigt redo. Nu kör vi.
Grimoiren innehåller sex spådomar.
Se där, ja.
Kasta tärningen.
-Jag vill inte. -Kom igen.
-Kasta. -Jag har ingen lust.
Det är bara på skoj. Jag gör det.
Okej.
Sex.
Du kommer att förlora något.
Förlora vad?
Du förlorade oskulden för länge sen.
Vad är det med dig?
Ska du säga, din idiot.
Okej.
Tre.
Du kommer att lida.
-Lida? -Synd.
-Det vill jag inte. -Men så är det. Grimoiren har talat.
Grimoiren har talat.
Frågan är om du kan lida mer än du redan gör.
-Håll käften. -Amelia...
-Det kan du ju. Eller... -Nej.
Det kan du inte.
Jag skämtar.
-Det är bara boken. -Jag skojar bara.
Två.
Jag kommer att bli straffad.
Häftigt.
Karma.
Det borde lära dig.
Kom igen.
Din tur. Alla har gjort det.
-Kom igen. -Kom igen.
-Okej. -Tärningen bits inte.
Ett.
Du kommer att offras.
Offras?
Det låter farligt.
Synd.
Det här är löjligt.
Spådomarna är så deppiga. Jag försöker igen.
-Det får du inte. -Jo.
Jag vill också slå igen.
-Ge mig tärningen. -Nej, jag menar allvar.
-Det gör inget.
-Grimoiren har talat. -Ge mig tärningen,
annars kastar jag boken i elden.
Det är en magisk bok. Den brinner inte.
Släng in den i elden då.
-Kom igen. -Nej.
Jag vill inte utmana ödet.
Jag tänkte väl det. Du är en sån viktigpetter.
Jag behöver dricka mer om jag ska umgås med dig.
Ta ett djupt andetag.
Din kropp blir tyngre.
Och när jag räknar till tre,
kommer du att vara på platsen du känner igen från dina drömmar.
Ett.
Två.
Tre.
Öppna ögonen, Astrid.
Kan du beskriva platsen för mig?
Det är dimmigt.
Det luktar blött.
Kan du se dig omkring?
Jag vill inte. Jag vill hem.
Hur kan vi trösta henne?
Den heter Michala.
Titta på din hand...
Astrid.
Kan du känna att Michala håller din hand och ser efter dig?
Du är inte ensam.
Känner du det?
-Ja. -Bra.
Försök att fortsätta, Astrid.
Lugnt och fint.
Djupare.
Mikala ser efter dig och hjälper dig varje steg på vägen.
Ingenting kan skada dig.
Det är något som hänger där.
Kan du se vad det är?
Ett halsband.
Ser du vad för slags halsband det är?
Ett guldhalsband.
Ett ankare.
Det måste vara Idas.
Astrid?
Astrid, kan du se Ida?
Han är här.
Vem, Astrid?
Han som tog dem.
Hur ser han ut?
-Vem är det? -Han är farlig.
Det är ett djur.
Hon måste hitta Ida.
Hon måste komma närmare.
Lyssna på min röst.
Kan du komma närmare?
-Astrid. -Hjälp mig.
Ser du Ida? Astrid?
Han kommer nu.
Hjälp mig, mamma.
Astrid, kan du se Ida?
-Jag vill ut. Hjälp. -Gå längre in.
Astrid, ser du...
Du måste fortsätta, Astrid.
-Astrid, kan du se... -Vad fan håller ni på med?
Astrid?
Kom, älskling. Andas. Så ja, andas.
Vad gör du med henne?
Få henne tillbaka. Nu!
Astrid, när jag...
-...räknar till tre, ska du vakna. -Få tillbaka henne.
Nej, hon måste ta med sig Ida.
Ta Ida i handen.
Sluta. Bort från henne.
Är du helt galen?
Astrid, se på mig.
-Astrid. -Astrid.
-Se på pappa. -Vakna.
-Mamma. -Lyssna på min röst.
-Astrid. -Andas.
Hon såg Ida.
-Nej, hon såg för fan inte Ida. -Hon såg Ida.
Ida är död!
Få in det i huvudet. Ida är död.
Astrid, vakna.
På tre... Jag ska hjälpa dig att resa dig upp. Så där, ja.
Så där, ja. Lägg armarna om pappa, så står vi upp. Så där.
Ida är inte död.
Så där. Nu är pappa här, okej?
Ida är inte död.
Ida är inte död!
Hon såg ju henne.
Hon såg henne.
Hon är inte död.
Hallå.
Är det någon här?
Hallå?
Ja, vad har hänt?
Det är min dotter. Jag får ingen kontakt med henne...
Jag förstår din sorg.
Det handlar inte om det.
Vad handlar det om då?
Jag tror att du söker en mening som inte finns.
Så du menar, att du...
Menar du att deras försvinnande inte är verkligt?
Nej, det...
...är väldigt verkligt.
Jag tror att du ställer fel frågor.
Vilka är de rätta frågorna då?
Det måste finnas ett svar.
-Tror du att nån annan har det? -Ja.
Jag tror att någon vet sanningen.
Har du aldrig upplevt att nåt varit sant för dig men inte för andra?
Jo.
Vad?
När jag var liten såg jag saker.
När min syster försvann.
Vad såg du?
Mardrömmar. Jag drömde mardrömmar.
Var de verkliga?
Nej.
Eller jo, de var...
För mig var de givetvis verkliga.
Men du har dem inte längre?
Jag blev botad.
-Blev du botad? -Ja.
Från att vara dig själv.
Hej, Lisa.
Den sista bussen går snart.
-Är klockan så mycket? -Ja.
Du får gärna sova över om du vill.
Vi har ett gästrum.
Tja, det är...
-Bra. Då var det bestämt. -Tack.
Jag går och bäddar.
-Vill du hjälp? -Inte alls. Stanna här.
-Tack. -Tack, Lisa.
Jag vet inte.
Vad?
Jag börjar tvivla på...
...vad som är rätt väg, och om det finns nån mening.
Jag trodde alltid...
...att jag skulle förstå, eller att allt skulle få en mening,
precis runt hörnet, när jag...
...blev vuxen eller fick barn.
Men när det väl hände...
...var det ju inte så att allt...
...plötsligt fick en mening.
Du ska nog fortsätta på den väg du går.
Alla går inte samma väg.
Jag tror att det bästa du kan göra...
...är att lysa upp vägen du går på som gott du kan.
I slutändan...
...är vi ensamma.
Inte här, Jakob.
Ingen fara. De sover.
Du...
Är allt okej?
Vad är det?
Jag vet inte.
Jag känner mig bara så ledsen.
Ensam.
Men jag är ju här.
Men när du inte är det längre?
Varför skulle jag inte vara det?
För att allting alltid tar slut.
Inte vi.
Inte du och jag.
Vi har precis börjat.
Jag älskar dig.
Från första stunden jag såg dig.
Jag älskar dig också.
Du gav verkligen allt.
-Ingen anledning att hålla tillbaka. -Nej.
Jag känner mig lite nedklädd i mina kläder.
Vi ska till den där ön.
Och hur ska vi komma dit?
-Ska vi simma? -Ta det lugnt. Jag har koll.
Har boken koll på det?
Vad är det du har på dig?
Vad är det där?
Det är min mammas päls.
Vi ska väl inte stjäla någons båt?
Nej då.
Har du fixat den?
Nej, inte jag.
Vem var det, då?
Ödet. Hjälp mig.
Vet du hur man ror?
Självklart.
Vi puttar ut den innan jag hoppar i.
Kan jag hjälpa till?
Akta!
Tack.
Hur har du tänkt att vi ska vi komma upp?
Vi tar den vägen.
Vi väntar på några fler passagerare innan vi kan åka.
Hallå!
Jag har sett dig.
Varför följer du efter mig?
Ursäkta.
-Rör inte den där. -Vill du ha den?
-Nej, det vill jag inte. -Ta den.
Nej. Sluta.
-Du är så irriterande. -Akta mammas päls.
-Ja, den är dyr. -Nej.
-Sluta. -Det är ingen stor grej.
Kan ni skärpa er?
-Lugn. -Det finns inget här, Jakob.
Jag visste att det inte skulle finnas nåt. Ni följde med ändå.
-Ni två är så allvarliga. -Det är inte Jakobs fel.
-Kan vi inte bara ha kul? -Ja, det finns inget här.
-Kan vi inte ro tillbaka? -Jo.
-Det är iskallt här. -Kom. Det är jättekallt.
-Vänta. Titta. -Jakob, sluta.
Vad fan?
Vad gör de?
Jag sa ju det.
Vad är det där?
-Vi går dit. -Nej.
-Vi går dit -Ska vi dit?
Ja.
Vill du att vi ska vara med?
Ja.
-Det kan vi ju inte. -Jodå.
Det står i grimoiren att alla kan vara med.
Jakob, ser du vad de har på sig?
-Ja. -De är bara rollspel.
Nu gör vi det.
Det är därför vi är här.
Jag går nu.
Vad är det värsta som kan hända? Kom nu.
Vad vill du?
Kom nu.
Jag kan ro tillbaka.
Ta dig samman, Falke. Kom.
Nu gör vi det här, okej?
Nu gör vi det.
Kom.
MÖT MIG PÅ BAKKEN PÅ FREDAG KLOCKAN 14:00
Ostara
Ostara är funnen.
Ida, ska vi gå? Det här är för galet. Vi går.
Kom igen.
-Det är okej. -Va?
Kom.
Så där. Det är en stor ära.
My Bonnie lies over the ocean
My Bonnie lies over the sea
My Bonnie lies over the ocean
So bring back my Bonnie to me
Bring back, bring back
Bring back my Bonnie to me
To me
Bring back
Bring back my Bonnie to me
Undertexter: Jenny Johansson